Справа №345/3376/24
Провадження № 2-о/345/13/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

присяжних Стовбана В.М., Тритко Н.В.

з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

адвоката Шушемоїної Н.Ю. Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: виконавчий комітет Калуської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи недієздатною та призначення їй опікуна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, а саме просить визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , недієздатною; встановити опіку над ОСОБА_6 та призначити ОСОБА_1 її опікуном.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_6 є рідною мамою його дружини ОСОБА_3 та, відповідно, є його тещею. ОСОБА_6 є особою з інвалідністю другої групи довічно, їй встановлено діагноз: Органічний розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії з рідкими поліморфними нападами, зниження пам`яті, інтелекту та параноїчними включеннями. ОСОБА_6 перебуває на «Д» обліку в психіатра, має стійкий хронічний психічний розлад. Таким чином, за станом здоров`я ОСОБА_6 не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Дружина заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може справлятись з доглядом за своєю мамою, оскільки та є фізично сильною та агресивною. Рідний син хворої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 06.05.2016 року виїхав за межі України на постійне проживання, наміру повертатися назад немає. Рідна донька хворої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 24.12.2022 року виїхала за межі України на постійне проживання, наміру повертатися назад немає. Інших родичів ближчого ступеня спорідненості у ОСОБА_6 немає.

Оскільки в ОСОБА_6 спостерігається хронічний стійкий розлад психіки, вона потребує постійного стороннього догляду та нагляду, заявник просить визнати її недієздатною. Внаслідок зазначеного захворювання ОСОБА_6 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки.

Заявник наголошує, що він є єдиною працездатною особою, яка може здійснювати догляд за особою з інвалідністю другої групи ОСОБА_6 . В установлений законом спосіб заявник звернувся до опікунської ради виконавчого комітету Калуської міської ради про доцільність встановлення опіки над ОСОБА_6 . Опікунська рада виконавчого комітету Калуської міської ради підтвердила можливість заявника ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна над ОСОБА_6 .

Тому заявник змушений звернутися до суду та просить визнати ОСОБА_6 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном ОСОБА_6 .

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про визнання ОСОБА_6 недієздатною, встановлення над нею опіку та призначення його її опікуном підтримав із вищевказаних підстав. Додатково пояснив, що його теща ОСОБА_6 у зв`язку із важким психічним захворюванням потребує постійного догляду. При цьому, з огляду на важкість захворювання, те, що вона є агресивною, ОСОБА_1 є єдиною особою, яка зможе здійснювати за нею догляд.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про визнання ОСОБА_6 недієздатною та про встановлення над нею опіки підтримав. Додатково наголосив, що ОСОБА_3 є військовозобов`язаним, проте на даний час, а саме до 02.05.2026 року, він має відстрочку від мобілізації у зв`язку із бронюванням, що підтверджується витягом із застосунку «Резерв+». Тому немає підстав сумніватися, що заява ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_6 зумовлена його прагненням отримати відстрочку від мобілізації. Оскільки ОСОБА_6 дійсно поводить себе агресивно, то призначення саме ОСОБА_1 її опіком буде відповідати її інтересам.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що її мати ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням, у зв`язку із чим потребує постійного догляду. Вказала, що її мама не усвідомлює значення своїх дій, проявляє агресію до оточуючих. Зазначила, що лише її чоловіку ОСОБА_1 вдається справлятися з агресією її матері. ОСОБА_3 вказала, що вона не здатна самостійно забезпечити матері належний догляд. При цьому визнала, що її мати дійсно не проживає з нею та її чоловіком, а за іншою адресою. Тому вони з чоловіком почергово приходять до її матері та здійснюють за нею догляд.

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області подав заяву, згідно якої розгляд справи просить провести без його участі. Враховуючи рішення виконавчого комітету Калуської міської ради від 28.05.2024 року №134 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо ОСОБА_6 » та подані до заяви документи, не заперечує проти призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_6 .

Від заінтересованої особи ОСОБА_4 до суду надійшла заява розгляд справи без його участі. Заяву ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить її задоволити у повному обсязі. Вважає, що заявник є єдиною особою, яка має вплив та фізичну можливість бути опікуном його матері ОСОБА_6 , яка періодично буває дуже агресивною та її поведінка є неадекватною. Зазначає, що він особисто з 2010 року проживає в Польщі, де створив сім`ю та набув іноземне громадянство. Наміру та можливості повертатися в Україну немає, у зв`язку із чим категорично та однозначно відмовляється від опікунства.

Від заінтересованої особи ОСОБА_7 до суду надійшла заява розгляд справи без її участі. Заяву ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить її задоволити у повному обсязі. Вважає, що заявник є єдиною особою, яка має вплив та фізичну можливість бути опікуном його матері ОСОБА_6 , яка періодично буває дуже агресивною та її поведінка є неадекватною. Зазначає, що вона особисто з грудня 2022 року проживає в Польщі, де планує створити свою сім`ю. Наміру та можливості повертатися в Україну немає, у зв`язку із чим категорично та однозначно відмовляється від опікунства.

Адвокат Шушемоїної Н.Ю. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_6 недієздатною, встановлення над нею опіку та призначити його її опікуном.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника заявника, заінтересованої особи ОСОБА_3 , думку адвоката Шушемоїної Н.Ю., дослідивши матеріали, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи з інвалідністю ІІ групи (а.с. 12). Перебуває на «Д» обліку в психіатра з діагнозом: Стійкий хронічний психічний розлад (а.с.10). З виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3584/24 (а.с. 11) вбачається, що ОСОБА_6 неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» з діагнозом: Органічний розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії з рідкими поліморфними судомними нападами, зниженням пам`яті, інтелекту та параноїдними включеннями.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №193/2025 від 05.06.2025 року підекспертна ОСОБА_6 з дитинства страждає епілептичною хворобою з генералізованими судомними нападами, внаслідок чого в неї виникли особистісні розлади, а в подальшому, з прогресуванням захворювання, сформувався значний когнітивний дефект, про що свідчить наявність різкого інтелектуально-мнестичного зниження, ригідність психічних процесів, емоційна нестійкість, неадекватність, втрата орієнтації, відсутність навиків самообслуговування та соціальної компетенції, що відповідає клінічним критеріям вираженої деменції внаслідок епілептичної хвороби, що призвело до повної соціальної дезадаптації під експертної, вона самостійно не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби, не може висловлювати свої думки, а поведінка є неадекватною обставинам та ситуації. За результатами аналізу матеріалів справи, медичної документації, співставлення отриманих даних з діагностичними стандартами та діючою в Україні МКХ-10 експерт прийшов до висновку, що ОСОБА_6 виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі вираженої деменції внаслідок епілептичної хвороби (згідно МКХ-10 F 02/83), що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За таких обставин, суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 страждає психічним розладом вираженою деменцією внаслідок епілептичної хвороби та не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому наявні всі правові підстави для визнання її недієздатною.

Вирішуючи питання про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_6 , суд прийшов до такого висновку.

Статтею 300 ЦПК України, разом з іншим, встановлено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до вимог ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Положеннями статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Статтею 64 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Подання органу опіки та піклування не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Системний аналіз наведених норм права указує, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність обґрунтованого подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).

При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п.3.1 Правил опіки та піклування).

Серед інших осіб, які не можуть бути опікунами, є особи інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню (п.3.2 Правил).

Документами, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна є: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна(піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки (п.3.3 Правил опіки та піклування).

Заявником не долучено до матеріалів справи подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення його опікуном ОСОБА_6 . Адже саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого.

До матеріалів справи долучено висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 28.05.2024 року №134, про можливість виконувати обов`язки опікуна громадянином ОСОБА_1 над ОСОБА_6 (а.с. 23, 24).

Однак вищевказаний висновок не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань, з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість та доцільність заявника бути опікуном.

Вирішуючи питання про призначення саме ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_6 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Калуської міської ради не перевірив можливість призначення опікунами інших близьких родичів ОСОБА_6 , зокрема її дочки ОСОБА_3 , не навів достатніх мотивів щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 .

У постанові від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 (провадження № 61-16711 св24) Верховний Суд зазначив, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність цього, уникаючи можливих зловживань, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном.

Водночас у вищевказаному висновку органу опіки та піклування належним чином не з`ясовано питання доцільності призначення саме ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_6 , враховуючи закріплений у Конституції України обов`язок захисту Вітчизни та загальну мобілізацію, з урахуванням усіх обставин, зокрема здатності виконання функцій опікуна недієздатної особи іншими особами.

Отже, висновок органу опіки та піклування від 28.05.2024 року щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 належним чином не мотивовано, що на переконання суду, свідчить про застосування органом опіки та піклування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном ОСОБА_6 .

Крім того, суду не надано доказів та не зазначено у висновку органу опіки і піклування про створення саме заявником необхідних побутових умов недієздатній особі та забезпечення її доглядом та лікуванням.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства та приймаючи до уваги вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_6 .

У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) Верховним Судом сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі.

Відповідно до ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Оскільки в задоволенні заяви в частині призначення заявника опікуном, суд відмовляє, тому обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатної особи, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 39, 55, 60, 64 ЦК України; ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 295-300, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву задоволити частково.

Визнати недієздатною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог - відмовити.

До встановлення опіки та призначення опікуна недієздатній ОСОБА_6 здійснення опіки над недієздатною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 , покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Калуської міської ради.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

У відповідності до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, визначити строк дії рішення про визнання ОСОБА_6 недієздатною - два роки з моменту набрання ним законної сили.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення, визначеного рішенням суду.

Скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 20.08.2025 року.

Головуючий

Присяжні