Справа № 212/3148/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

21 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу, в складі: головуючого судді - Пустовіт О.Г., за участю секретаря судового засідання Мєхтієвої А.Е., розглянувши в порядку ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Акціонерне товариство "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2025 року в провадження суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Акціонерне товариство "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначає, що 12.10.2022 року о 13.00. год. ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки CHEVROLET LACETTI, реєстраційний № НОМЕР_1 , на перехресті з вул.Женевська в м. Кривий Ріг, здійснив зіткнення, з мотоциклом марки ZHEJIANG, реєстраційний № НОМЕР_2 , яким він керував. Згідно вироку Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 13.03.2023 року, по справі № 214/11/23/21, водія ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.268 КК України і його було притягнуто до кримінальної відповідальності. Дніпровський Апеляційний суд у своїй Постанові від 19.09.2023 року ухвалив новий вирок яким обвинуваченому ОСОБА_2 призначили покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000,00 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком два роки. Внаслідок цієї дорожньої пригоди, винним у скоєнні якої судом визнано ОСОБА_2 , йому заподіяно тілесних ушкоджень у вигляді синців волосистої частини голови, задньої поверхні обох стегон, тильної поверхні правої стопи, п`ятого пальця, перелому основної фаланги 5 пальця правої стопи, крайового перелому голівки основної фаланги 5 пальця правої стопи, компресійно-уламкового перелому тіла 12 грудного хребця, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2003 від 15.12.2020 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, чим завдав матеріальну та моральну шкоду. Внаслідок ДТП він отримав значні травми, одна з яких компресійно-уламковий перелом тіла 12 грудного хребця. Лікування та реабілітація коштували йому значних коштів. Також перелом грудного хребця може мати негативні наслідки для його здоров`я в майбутньому, оскільки будь-які травми хребта є небезпечними. У результаті отриманих травм він змушений був тривалий час лікуватись, витрачаючи на лікування значні кошти з сімейного бюджету. Згідно висновку судового експертаавтотоварознавця Рейнюка Олександра Віталійовича, що працює на підставі Свідоцтва № 260 виданого Міністерством юстиції України, по оцінці пошкоджень мотоцикла марки ZHEJIANG, реєстраційний № НОМЕР_2 , який належить йому на підставі реєстраційного посвідчення серї серії НОМЕР_3 , виданого 15.01.2019 року Апостоловським МРЕВ ДАІ у Дніпропетровській області, проведеної 03.02.2021 року, вартість матеріальної шкоди нанесеної володільцю пошкодженого мотоцикла становить 29295,70 грн. 19.02.2024 року він звернувся до страхової компанії АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» у якій був застрахований належний йому транспортний засіб, із заявою про відшкодування йому матеріальної шкоди, але страхова компанія відмовила у зв`язку з пропущеним строком на подачу заяви. До сьогоднішнього дня він не отримав жодного відшкодування зі сторони відповідача, не дивлячись на його постійні звернення до нього та прохання урегулювати це питання мирно. Внаслідок цієї дорожньої пригоди, йому, учаснику ДТП, заподіяно моральну шкоду. Пошкодження мотоцикла, стало причиною моральних страждань. Він втратив душевний спокій, багато часу витрачав на оформлення відповідних документів, проведення експертиз. Після дорожньої пригоди виникли психотравматичні фактори, що стали джерелом негативних емоцій та переживань, привели до погіршення здоров`я та вплинули на ділові стосунки і реалізацію його намірів, тому що він не може повноцінно експлуатувати автомобіль. Замість того щоб працювати за своєю професією, він змушений витрачати свій час та кошти на лікування, на пошуки транспорту для вирішення нагальних потреб, що призводить до дезорганізації його життя. В добровільному порядку ОСОБА_2 відмовляється відшкодувати заподіяну матеріальну та моральну шкоду. Його переживання посилила відмова відповідача відремонтувати його транспортний засіб або виплатити відповідні кошти. Протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням мотоцикла йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту мотоцикла, через що тривалий час він не міг вночі спокійно спати. І до того їх суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП мотоцикла. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, крім того, відповідач пошкодив його улюблений мотоцикл. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім нього і члени його родини, що призвело до розладу стосунків. Крім того, раніше дуже часто на вихідних вони із сім`єю виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, але після ДТП змога на законний відпочинок зникла. Крім того, на тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування мототранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому і його родині, та витрати, пов`язані з відновленням його психічного стану, відпочинком від усього що сталося з ним та членами його родини. Розмір душевних страждань оцінює в 500 000 гривень. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 29 295,70 грн, моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн та витрати на отримання правової допомоги в розмірі 7 000,00 грн.

Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Остапенко О.М. в судове засідання не з`явились, представник надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Правом надання відзиву відповідач не скористався.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений у відповідності до ст. ст. 128-130 ЦПК України, причина не явки суду не відома.

Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, яка не з`явилася в судове засідання.

Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку.

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 13.03.2023, по справі № 214/11/23/21, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.268 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 68 000,00 грн, з позбавленням права керувати транспортним засобами на строк один рік.

Вироком встановлено, що згідно висновку експерта № 2003 від 11.12.2020, складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого згідно даним медичних документів у нього малися синці волосистої частини голови, по задній поверхні обох стегон, тильної поверхні правої стопи і 5 пальця, перелом основної фаланги 5 пальця правої стопи, крайовий перелом голівки основної фаланги 5 пальця правої стопи, компресійно-уламковий перелом тіла 12 грудного хребця. Ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмета (предметів), який міг мати як обмежену, так і необмежену травмуючи поверхню, або при ударі об такий же предмет (предмети), що могло бути при механізмі ДТП. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.09.2023 ухвалено новий вирок яким обвинуваченому ОСОБА_2 призначено покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком два роки.

Згідно висновку експертоного автотоварознавчого дослідження №223/20 по визначенню матеріального збитку, складеного судовим експертом автотоварознавцем Рейнюк О.В. 03.11.2020, сума матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику мотоцикла "ZHEJIANG ZS 150-15 Рrince", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , складає 29295,70 грн.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно вимог статті 1177 ЦК України, шкода, завдана особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до роз`яснень пункту 2 Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною другою статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить.

Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від: характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; глибини моральних страждань як нестерпний, душевний біль руйнівної для здоров`я сили; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені; довічні негативні наслідки для них.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд враховує необхідність докладати додаткових зусиль для організації свого життя, так як повинен був заробляти кошти на проживання.

Таким чином, суд вважає, що позивачем належними доказами доведено заподіяння відповідачем шкоди, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При визначенні розміру матеріальної шкоди суд враховує її доведеність висновком експертоного автотоварознавчого дослідження №223/20 по визначенню матеріального збитку, а моральної - враховує вимоги розумності та справедливості, встановлені судом обставини та вважає, що розмір морального відшкодування слід визначити в розмірі 50000 грн., саме така сума є достатньою та справедливою компенсацією для позивача.

Представником позивача адвокатом Остапенко О.М. відповідно до позову заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, відповідно до п.2 договору про надання юридичних послуг адвоката від 05.03.2025, оплата за надані послуги визначається та проводиться за згодою сторін.

Відповідно до частини 5 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

В матеріалах справи відсутні документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому Законом порядку. Відсутність доказів оплати витрат на правову допомогу (чеків, квитанцій, тощо) є підставою для відмови у задоволенні відшкодування таких витрат.

Згідно із ст. 141 ЦПК України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень за подання позову.

На підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1168, ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354 ЦПК України, суд-

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Акціонерне товариство "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку, спричинену джерелом підвищеної небезпеки, а саме автомобілем марки CHEVROLET LACETTI, реєстраційний № НОМЕР_1 , яка складає 29295 (двадцять дев`ять тисяч двісті дев`яносто п`ять) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий бір в ромірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Акціонерне товариство "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС", юридична адреса: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 3.

Повне судове рішення складене 21 серпня 2025 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт