Справа пр. № 2/756/6628/25
У Х В А Л А

01 вересня 2025 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кушко М.В.,

учасники справи:

представник позивача - адвокат Репецький С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання представника позивача адвоката Репецького Сергія Васильовича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

01 вересня 2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Репецького С.В. про зупинення провадження у справі до вирішення Оболонським районним судом міста Києва цивільної справи № 756/1665/22 за позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Представник позивача у судовому засіданні 01 вересня 2025 року підтримав подане ним клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 заявляє позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 50000,00 грн на місяць.

За приписами ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

У своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що на момент народження ОСОБА_4 вона та ОСОБА_2 не перебували в шлюбі, а тому запис про батька дитини у книзі записів народжень було здійснено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері.

Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Отже, вимоги про стягнення аліментів з особи, яка не записана батьком дитини, можуть бути пред`явлені або після задоволення позову про визнання батьківства, поданого згідно зі

ст. 128 СК України, або заявлені разом з вимогою про визнання батьківства.

Вимог про визнання батьківства ОСОБА_3 стосовно малолітньої

ОСОБА_4 позивачем у рамках цивільної справи № 756/11231/25 не заявлено.

Проте, як з`ясовано судом, у провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 756/1665/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, в якій позивач просить суд встановити батьківство ОСОБА_3 стосовно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

П. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний - зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до цієї ж норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на наведене для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі.

Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України

від 01 лютого 2017 року у справі № 1957цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених

ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Зупинення провадження обумовлено об`єктивною неможливістю розгляду справи, оскільки у справі № 756/1665/22 можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог у рамках справи № 756/11231/25, зокрема, чи є відповідач біологічним батьком дитини чи ні, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини можливе лише з батька дитини (ст. 180 СК України).

Надані позивачем докази у справі № 756/11231/25 не дозволяють суду визначити походження дитини від відповідача та встановити наявність чи відсутність підстав для стягнення з нього аліментів, оскільки відсутнє рішення суду про визнання батьківства відповідача. Тому саме від вирішення справи про визнання батьківства залежить вирішення спору про стягнення аліментів.

Оскільки законність і обґрунтованість рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4 пов`язується із визнанням батьківства відповідача щодо дитини, розгляд справи про стягнення аліментів без рішення суду щодо визнання батьківства відповідача унеможливить встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для її вирішення.

Таким чином, суд вважає, що розгляд справи № 756/11231/25 не можливий до вирішення судом цивільної справи № 756/1665/22.

За змістом ч. 2 ст. 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів, зокрема з підстави наявності спору про батьківство.

Однак у постанові від 15 червня 2022 року у справі № 234/10082/18 Верховний Суд сформулював такий висновок.

Визнання батьківства або встановлення факту батьківства (ст. ст. 128, 130 СК України) є способами визначення судом походження дитини від особи, яка не записана батьком дитини. Такі справи спрямовані на захист прав матері, батька або дитини задля виникнення у особи, яка є біологічним батьком, прав та обов`язків батька.

Означені справи розглядаються судом в порядку позовного або окремого провадження і не є спором про батьківство у розумінні ст. ст. 129, 136-138 СК України, наявність якого перешкоджає зупиненню провадження у справі про стягнення аліментів.

Зупинення провадження у справах про стягнення аліментів на утримання дитини або її матері до вирішення спору про визнання батьківства дозволяє стягнути аліменти з дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України) у випадку набрання законної сили рішенням суду про визнання батьківства. Зазначене відповідає меті законодавця посилити захист права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, які у цьому випадку будуть стягуватись за весь час розгляду справи про встановлення батьківства.

Водночас, наслідком відмови у задоволенні позову про визнання батьківства є відмова у позові про стягнення аліментів, отже, у цьому випадку зупинення провадження у справі про стягнення аліментів до ухвалення судового рішення про визнання батьківства не зашкодить інтересам дитини на належне утримання та не порушить прав відповідача.

За приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, ураховуючи висновок Верховного Суду, сформульований у постанові від

15 червня 2022 року у справі № 234/10082/18, суд дійшов висновку про необхідність зупинити провадження у справі № 756/11231/25 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 756/1665/22.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання представника позивача адвоката Репецького Сергія Васильовича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі № 756/11231/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 756/1665/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Тарас АНДРЕЙЧУК