Справа № 357/8107/25
Провадження № 2/357/3986/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,

за участю:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник позивача - адвокат Тарасюк А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування франшизи та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Тарасюка Андрія Васильовича, звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 8 500 грн, моральну шкоду в розмірі 20 000 грн, а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.11.2024 ОСОБА_2 в м. Біла Церква по вул. Ярослава Мудрого, 36, керував транспортним засобом «ЗАЗ VІDA», р.н. НОМЕР_1 , виїжджаючи з вул. Северина Наливайка на вул. Ярослава Мудрого, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Audi А6», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2024 у справі № 357/16802/24, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 17.04.2025, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. Автомобіль «Audi А6», р.н. НОМЕР_2 , на момент ДТП був застрахований за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 29-2701-23-00043 «Щасливе каско», укладеним з ПАТ «СК «Українська страхова група», франшиза становить 0,5%, що складає 8 500 грн. На підставі вказаного договору страховиком здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «Ауді - Центр Київ» в розмірі 310 441,45 грн. Також позивачем здійснено оплату франшизи в розмірі 8 500 грн. Крім того, внаслідок ДТП позивачу завдано моральну шкоду, оскільки з моменту ДТП по 24.12.2024 позивач не мав можливості користуватися своїм автомобілем. Він є військовим пенсіонером та продовжує працювати на AT ХК «Укрспецтехніка» (оборонне підприємство) на посаді заступника голови правління. Дане товариство розташоване в м. Києві, а позивач проживає в м. Біла Церква. Через відсутність транспортного засобу змінився ритм життя, плани, позивач змушений був добиратися до місця роботи, зокрема маршрутними таксі. Відповідач жодного разу не приніс своїх вибачень, навпаки здійснював усі дії, направленні на затягування справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

18.06.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 19.08.2025.

14.07.2025 від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому він визнає позов в частині майнової шкоди в розмірі 8 500 грн франшизи. Моральну шкоду не визнає в повному обсязі, оскільки позивач не є власником майна. Вказує, що з часу винесення постанов по справі про адміністративне правопорушення позивач жодного разу до нього не звертався з вимогою щодо оплати франшизи та відшкодування моральної шкоди. Позивач через 13 днів отримав від страховика страхове відшкодування, а вже 23.12.2024 ТОВ «Ауді - Центр Київ» надала рахунок про вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що склала 310 441,45 грн. Рахує, що позивачем трохи перебільшено вартість душевних страждань та незручностей, що спричинило ДТП, так як відсутні належні та допустимі докази зазначених ним страждань, як і його права власника на відшкодування шкоди майну, яке йому не належить. Щодо тверджень про затягування справи, то він користувався своїми правами, передбаченими Конституцією України та КУпАП, та жодного разу не зривав дат розгляду справи.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що він є кадровим військовим і більше місяця був позбавлений можливості користуватись автомобілем. Страхова повністю відшкодувала збитки. Власником транспортного засобу є його дружина, фактично він є користувачем та володільцем автомобіля, пошкоджений автомобіль був новим, дружина не зверталась з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення по суті спору, просив задовольнити в повному обсязі. Вказав, що стаття 23 Цивільного кодексу України надає право на відшкодування маральної шкоди. Позивач є законним володільцем автомобіля.

У відзиві на позов відповідач просив слухати справу без його присутності.

Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

14.11.2024 о 17:00 год. ОСОБА_2 в м. Біла Церква по вул. Ярослава Мудрого, 36, керував транспортним засобом «ЗАЗ VIDA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з вул. Северина Наливайка на вул. Ярослава Мудрого не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР України перед початком руху, не переконався, що це буде безпечно, не надав перевагу в русі транспортному «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керування ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2024 у справі №357/16802/24, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 17.04.2025, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Вказана постанова набрала законної сили 17.04.2025.

Власником автомобіля «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_3 , що вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 19.07.2022.

Станом на 14.11.2024 транспортний засіб «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , був застрахований за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 29-2701-23-00043 від 18.12.2023 «Щасливе каско», укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «Українська страхова група», франшиза становить 0,5% від страхової суми, що складає 8 500 грн.

ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі страхових актів № ЦРКА-4727 від 27.11.2024, № ЦРКА-4727/1 від 11.12.2024, розрахунків суми відшкодування від 27.11.2024 та 11.12.2024, здійснило виплату страхового відшкодування ТОВ «Ауді-Центр Київ» на проведення ремонту пошкодженого автомобіля в загальному розмірі 301 941,45 грн.

ОСОБА_1 ТОВ «Ауді-Центр Київ» виставлено рахунок фактуру № 324122015 від 20.12.2024 на суму 8 500 грн, яка перерахована позивачем цього ж дня за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН4268.

Загальна сума відновлювального ремонту транспортного засобу «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 склала 310 441,45 грн, що вбачається з акта прийому-передачі наданих послуг ТОВ «Ауді - Центр Київ № 124120913 від 23.12.2024.

В матеріалах справи міститься пенсійне посвідчення серії НОМЕР_5 від 18.03.2009, вид пенсії - за вислугу років, довідка AT ХК «Укрспецтехніка» № 10 від 05.10.2022, відповідно до якої ОСОБА_1 працює на посаді заступника голови правління AT ХК «Укрспецтехніка» з 01.01.2009 на умовах повного робочого дня.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні даної справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведене, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається про доведеність вини відповідача у дорожньо-транспортній пригоді та здійснення ПАТ «СК «Українська страхова група» страхового відшкодування на ремонт пошкодженого транспортного засобу в розмірі 301 941,45 грн.

Разом з тим, позивач поніс витрати в розмірі 8 500 грн, що є розміром франшизи за договором страхування транспортного засобу.

Згідно з п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Крім того, статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, а також часткове визнання позову відповідачем в частині стягнення з нього розміру франшизи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплачену на користь страхової компанії франшизу у розмірі 8 500 грн.

Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд вважає, що внаслідок пошкодження з вини відповідача нового транспортного засобу, позивачу, як особі, яка правомірно володіла даним транспортним засобом, безсумнівно була заподіяна моральна шкода, що полягає у додаткових зусиллях щодо організації життя, пов`язаного з відновленням становища, яке існувало до цієї події та переживаннями внаслідок такого пошкодження майна.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Разом з цим, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи надані стороною докази (виписки, медичні заключення тощо).

Окремо суд акцентує увагу на тому, що розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення, що узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.12.2020 у справі 752/17832/14-ц.

Слід зазначити, що за змістом пункту 2.2 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 124 від 11.02.2000, в редакції постанови Кабінету Міністрів № 1029 від 26.09.2011, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Відповідно фактична передача транспортного засобу разом із реєстраційним документом на цей транспортний засіб є правомірним способом набуття володіння такою особою (фактичним володільцем) щодо набутого у такий спосіб автомобіля. Таке володіння вважатиметься правомірним навіть за відсутності будь-яких документів, виданих від імені власника (доручення, договору тощо), допоки протилежне не буде встановлено судом або не зміниться воля власника, який вправі зажадати повернення власної речі від володільця.

З огляду на вказане, доводи відповідача щодо відсутності належних та допустимих доказів страждань позивача, оскільки він не є власником майна, суд відхиляє.

З урахуванням наведеного, а також наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що внаслідок ДТП позивачу дійсно було заподіяно моральну шкоду, яка має бути компенсована в розмірі 3 000 грн, в задоволенні решти вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 488,72 грн (1 211,20 х 40,35%).

Керуючись ст. 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 8 500 грн, моральну шкоду в розмірі 3 000 грн, а також судовий збір у розмірі 488,72 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду. Оскільки в судовому засіданні підписано лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.08.2025.

Суддя А. Ю. Цуранов