Справа № 204/3916/25
Провадження № 2-др/204/48/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра, в особі судді Приваліхіної А.І., розглянувши заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Коваленка Володимира Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису, -

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису (судова справа № 204/3916/25), в якій 18 липня 2025 року судом ухвалено рішення.

21 липня 2025 року до суду надійшла заява представника відповідачки адвоката Коваленка В.С., про ухвалення додаткового рішення у цій справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, а тому прохає суд стягнути з позивача на користь відповідачки понесені останньою витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 гривень. На підтвердження понесення вказаних витрат представником відповідачки надано копії: договору про надання правової допомоги б/н від 11 березня 2025 року; додаткову угоду № 1 до нього від 15 травня 2025 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1605-25 від 16 травня 2025 року на суму 20 000 гривень; акт прийому-передачі наданих послуг до вказаного договору від 21 липня 2025 року.

Розглянувши заяву, ознайомившись із рішенням суду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання, у зв`язку з чим, згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат.

Так, частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

При цьому, вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Більш того, суд зазначає про те, що приписами ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на сторін: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, судом 18 липня 2025 року у вказаній справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису залишено без задоволення, при цьому розгляд справи судом здійснювався у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Разом з цим, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 21 травня 2025 року представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Коваленком В.С., до суду за ордером було надано відзив на позовну заяву із зазначенням (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат відповідачки у розмірі 30 000 гривень, але без надання доказів на підтвердження їх понесення.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. ч. 1, 3-4, 5, 8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Нормою ч. 1 ст. 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Водночас, суд зауважує, що основні докази понесення відповідачкою витрат на правову допомогу (договір про надання правової допомоги б/н від 11 березня 2025 року; додаткова угода № 1 до нього від 15 травня 2025 року; квитанція до прибуткового касового ордеру № 1605-25 від 16 травня 2025 року на суму 20 000 гривень), які вже існували на день подання її представником відзиву до суду, надані суду разом з ним не були, так само як і з будь-якою іншою заявою до ухвалення рішення по суті справи.

При цьому суд звертає увагу, що ані у відзиві, ані в будь-якій іншій заяві до ухвалення рішення у цій справі представником відповідачки не зазначалися ані причини неможливості подання таких доказів до суду разом з відзивом чи до ухвалення рішення, ані наміру подати такі докази після його ухвалення.

Натомість, такі докази надані представником відповідачки вже після ухвалення судового рішення разом із заявою про ухвалення додаткового рішення в цій справі, але без дотримання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

З огляду на викладене, враховуючи те, що стороною відповідачки не надано суду жодних належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження понесення нею витрат на правову допомогу до ухвалення судового рішення, а заяв про намір подати такі докази протягом п`яти днів після його ухвалення з посиланням на поважність причин неможливості їх подання з відзивом та їх незалежність від сторони, у визначеному порядку та строки, які встановлені у ч. 8 ст. 141 ЦПК України, подано не було, суд дійшов висновку, що факт понесення відповідачкою витрат на правову допомогу у розмірі 20 000 гривень документально нею не підтверджений, а тому підстави для їх задоволення відсутні, у зв`язку із чим у прийнятті додаткового рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 259, 260, 270 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Коваленка Володимира Сергійовича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів зо дня її підписання суддею або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи.

Ухвала суду набирає законної сили протягом п`ятнадцяти днів зо дня її підписання суддею або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна