Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 335/5803/25
Провадження №: 2/332/2325/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2025 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Марченко Н.В.,
при секретарі: Петракей Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-
До Заводського районного суду м. Запоріжжя, в порядку ст. 31 ЦПК України, за підсудністю, з Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
В обґрунтування позову зазначено, що 04.05.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») та ТОВ «Айкор Консьюмер» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № к178780.
Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з
володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «VOLKSWAGEN», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».
У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе
зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
17.10.2022 року ОСОБА_1 , керуючи
транспортним засобом «HYUNDAI», державний номерний знак « НОМЕР_2 » допустила зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».
Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних
Відповідно до Постанови суду, Відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної
заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт.
На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс
Груп» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 192 100,00 грн.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в АТ "СГ
"ТАС" (приватне), то остання керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про
обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування в розмірі 127 500,00 грн.
Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням
становить: 64 600,00 грн.
Таким чином, в розумінні ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у Відповідача виникло зобов`язання перед Позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого Позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити за її вістун ості, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала.
Відповідно до ч. 8ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом чи договором.
Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так судом встановлено, що 04.05.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ( Страховик) та ТОВ «Айкор Консьюмер» ( Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № к178780 ( а.с. 17-21).
Предметом даного Договору ( п.4 ) були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з
володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen Polо», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».
У відповідності до п. 6 Договору страхування Позивач взяв на себе
зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
17.10.2022 року, о 12 год. 10 хв., ОСОБА_1 , рухаючись в м. Запоріжжі, по пр. Соборному, буд. 8, керуючи транспортним засобом HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_2 , не переконалась у безпеці при зміні напрямку руху та скоїла зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Polо, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2022, справа №333/5002/22, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вищевказаних обставин та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. ( а.с. 11-12).
Згідно з п. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина ОСОБА_1 , у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Volkswagen Polо, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , а також, обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, є встановленими та не потребують доказування. Доказів на спростування зазначених вище фактів відповідачем суду не надано.
17.10.2022 водій застрахованого автомобіля ОСОБА_2 звернулася до Страхувальника, ТОВ «Айкор Консьюмер», із заявою про настання події (КАСКО) ( а.с. 14-16).
В свою чергу, Страхувальник, ТОВ «Айкор Консьюмер» звернувся до Страховика, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про настання події.
19.10.2022 Страховиком, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» був оглянутий пошкоджений транспортний автомобіль Volkswagen Polо, державний номерний знак НОМЕР_1 та складено Акт огляду транспортного засобу ( дефектна відомість) ( а.с. 22-27).
01.11.2022 Страхувальник, ТОВ «Айкор Консьюмер», звернувся до Страховика, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування, відповідно до якої просило належну до виплати суму страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 17.10.2022 перерахувати на станцію технічного обслуговування ( авто майстерні) автотранспортних засобів: СТО ФОП ОСОБА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ( а.с. 13).
Відповідно до платіжної інструкції №ЗР080041 від 03.11.2022 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувала ФОП ОСОБА_3 суму у розмірі 192100,00 грн., підставою для зменшення розміру страхового відшкодування на суму 700,00 грн. відбулося за рахунок ліміту на послуги евакуатора, що передбачено п. 26.1.6 Договору добровільного страхування наземного транспорту № к178780 від 04.05.2022 ( а.с. 32-34).
Згідно страхового полісу серії АТ №002416948 транспортного засобу HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_2 ( страхова компанія АТ «СГ «ТАС» ( приватне) ліміт за шкоду майну становить 130000,00 грн., франшиза 2500,00 грн. ( а.с. 35 ).
Як зазначено у позовній заяві, цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в АТ "СГ "ТАС" (приватне), у зв`язку з чим, остання, керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування в розмірі 127500,00 грн.
Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
За нормою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України по відшкодуванню потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Таким чином, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» як страховик цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу засобом Volkswagen Polо, державний номерний знак НОМЕР_1 ,відповідно до чинного законодавства здійснило виплату страхового відшкодування за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, а тому відповідно до статті 1191 ЦК України після проведення такої виплати, у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», виникло право зворотної вимоги до страховика винуватця ДТП.
Враховуючи, що сума страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в рахунок відшкодування вартості майнового збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Polо, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує повернуту позивачу АТ "СГ "ТАС", як страховиком винуватця ДТП, суму страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром виплаченого страховиком страхового відшкодування потерпілій стороні та отриманим страховим відшкодуванням від страховика винуватця ДТП.
За таких обставин, саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язана сплатити ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст.12,13,81,141,258,259,265,273,278,280-282,354 ЦПК України, суд,
Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» ( ЄДРПОУ: 24175269) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 01.09.2025.
Суддя Н.В. Марченко