Дата документу 12.08.2025Справа № 554/4081/25
Провадження № 2/554/2810/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Титаренко Д.В.

за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 37 236 грн. 22 коп. та 10 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 47 236 грн. 22 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 03 липня 2024 року близько 19.20 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen LT, 35, д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Суми-Полтава, 170 км, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував його товариш ОСОБА_3 , він та його дружина також знаходилися в автомобілі. При ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 16 липня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у даному ДТП. Цивільно-правова відповідальність автомобіля Volkswagen LT, 35, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , згідно страхового полісу № 21681379 від 14.09.2023, була застрахована ПАТ НАСК «ОРАНТА». Розглянувши матеріали справи, ПАТ НАСК «ОРАНТА» встановив, що вартість відновлювального ремонту становила 73 759, 48 грн., але з урахуванням зносу йому виплачено 36 963 грн. 78 коп. Проте ним було витрачено на відновлювальний ремонт 71 700 грн. Тобто різниця у вартості відновлювального ремонту становить 34 736 грн. 22 коп. та франшиза 2500 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою суду від 28 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Протокольною ухвалою суду від 12 серпня 2025 року було відмовлено у задоволенні усного клопотання відповідача ОСОБА_2 про залучення до участі у справі в якості третьої особи ПАТ НАСК «ОРАНТА».

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував частково, прохав відмовити у відшкодування матеріальної та моральної шкоди, проти сплати франшизи не заперечував. Пояснив, що позивач отримав страхову суму від страхової компанії, а позов пред`явив з метою отримання неправомірної вигоди. Вважає, що подані докази не відповідають дійсності, оскільки ремонт здійснювався у грудні 29024 року, а оплата проведена у березні 2025 року, перед подачею позову до суду. Щодо стягнення моральної шкоди також заперечує, оскільки в медичній документації щодо стану здоров`я дружини є неспівпадіння з датами.

Заслухавши сторони, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 липня 2024 року близько 19.20 на автодорозі Суми-Полтава, 170 км, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen LT, 35, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми умисними діями ОСОБА_2 порушив п.13.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 16 липня 2024 року (справа № 545/2915/24) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП., та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с.11).

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 .

З повідомлення ПАТ НАСК «ОРАНТА» за вих. № 09-02-22/5553 від 21 липня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 , слідує, що на підставі п.36.2 ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», за матеріалами справи № 24-16-12187, ПАТ «НАСК ОРАНТА» було прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 36 963, 78 грн., згідно страхового акту № ОЦВ-СП-24-16-12187/1, за пошкоджений внаслідок ДТП 03.07. 2024 року транспортний засіб Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , за участю забезпеченого т/з Volkswagen LT, 35, д.н.з. НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.09.2023 № 216813679 (а.с.13).

Згідно повідомлення ПАТ «НАСК ОРАНТА» № 09-02-17 від 13 серпня 2024 року, за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.09.2023 № 216813679 сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 160 000 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 320 000 грн. , розмір франшизи становить 2 500 грн. Вказано, що розрахунок страхового відшкодування здійснено відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, ст. 29, згідно якої відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу (а.с.14).

Із розрахунку страхового відшкодування за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.09.2023 № 216813679 вбачається, що сума страхового відшкодування становить 36 963 грн. 78 коп. (а.с.15).

Із Акту виконаних робіт ФОП ОСОБА_4 від 15 листопада 2024 року слідує, що загальна вартість робіт по транспортному засобу за замовленням ОСОБА_1 становить 19 700 грн. (а.с.19).

Відповідно до видаткової накладної від 15.11.2024 року, постачальник ФОП ОСОБА_4 , замовник ОСОБА_1 , вартість комплектуючих на автомобіль становить 52 00 грн. (а.с.18).

Згідно Рахунку-фактури № 425 від 15.11.2024, замовник ОСОБА_1 , виконавець ФОП ОСОБА_4 , повна вартість товарів та послуг за автомобіль Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 71 700 грн. (а.с.17).

Кошти у сумі 71 700 були сплачені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_4 , що слідує із квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 21.03.2025 року (а.с.20).

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Зі змісту ст. 979 ЦК України слідує, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п.35.1 ст. 35 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Таким чином, приймаючи до уваги Акт виконаних робіт від 15 листопада 2024 року на суму 19 700 грн., видаткову накладну від 15.11.2024 на комплектуючі т/з на суму 52 000 грн., рахунок-фактуру № 425 від 15.11.2024 на загальну суму 71 700 грн., квитанцію про оплату від 31.03.2024 на суму 71 700 грн., здійснену ОСОБА_1 , згідно яких вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту) автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 71 700 грн., а також те, що страховик ПАТ «НАСК ОРАНТА» здійснив виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 36 963 грн. 78 коп., то з відповідача підлягає стягненню різниця між вказаною сумою та матеріальним збитком (вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу деталей), яка становить 34 736 грн. 22 коп. та підлягає стягненню із винної особи, відповідно до вимог ст.1194 ЦК України.

Щодо відшкодування франшизи, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 94 Закону України «Про страхування», договором страхування може передбачатися франшиза, яка може бути умовною та безумовною. У разі зазначення в договорі страхування умовної франшизи страховик не відшкодовує частину збитку, яка не перевищує розмір франшизи, але відшкодовує збитки в повному обсязі, якщо збиток перевищує розмір франшизи. У разі зазначення в договорі страхування безумовної франшизи страховик вираховує розмір франшизи при здійсненні страхової виплати за кожним страховим випадком. Франшиза може встановлюватися у відсотках від страхової суми (страхової виплати), в абсолютному розмірі або в інших розрахункових одиницях, визначених договором страхування. Вид та розмір франшизи зазначаються у договорі страхування.

Тобто, умовна франшиза означає, що клієнт бере на себе зобов`язання самостійно компенсувати збитки, які не перевищують встановлену франшизою суму. Якщо ж сума збитків перевищить франшизу, то страхова компанія компенсує клієнту збитки повністю без вирахування франшизи. Безумовна франшиза припускає, що у випадку якщо збиток клієнта не перевищує зазначений в договорі розмір, клієнт самостійно його відшкодовує, але якщо збиток перевищує розмір франшизи, страхова компанія компенсує збитки за вирахуванням величини франшизи.

Як вбачається із повідомлення ПАТ «НАСК ОРАНТА» № 09-02-17 від 13 серпня 2024 року, за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.09.2023 № 216813679 розмір франшизи становить 2 500 грн.

Враховуючи, що страхова компанія компенсувала збитки за пошкодження автомобіля за вирахуванням величини франшизи, яка складає 2500 грн., позивач має право стягнути цю суму франшизи з особи, винної в спричиненні збитків, тобто з відповідача ОСОБА_2 .

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно зі ст. 23 ЦК України вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Обґрунтовуючи вимоги в частині заподіяння моральної шкоди, позивач посилається на те, що під час вказаного ДТП у його автомобілі перебувала також дружина ОСОБА_5 , яка отримала легкі тілесні ушкодження та була госпіталізована до 1-ї міської клінічної лікарні Полтавської міської ради. Вони з дружиною були в шоці та пережили сильний емоційний стрес, оскільки дружина була вагітна та вони побоювалися, що ДТП нашкодить дитині, що і сталося. У вересні у неї стався викидень, що завдало ще більших душевних страждань. Крім того, він не міг тривалий час користуватися автомобілем, возити дружину до лікаря, що призвело до порушення нормального ритму життя, докладання додаткових зусиль для його організації, що призвело до стресів та переживань.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Тягар доказування в сфері компенсації моральної шкоди покладається у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, на позивача, який повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок та на відповідача, який доводить відсутність протиправності та вини.

Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування.

Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

ОСОБА_1 лише посилається те, що внаслідок ДТП йому було спричинено моральної шкоди. При цьому, будь яких доказів, які б свідчили про перенесення ним моральних страждань, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо нього, душевних страждань, яких він зазнав, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, суду не надано.

Позивач надав Виписку № 4100 із КП «Центральна районна лікарня» Жіночої консультації на ОСОБА_5 , яка є його дружиною, з якої вбачається, що вона перебувала на лікуванні з 10.09.2024 по 17.09.2024. Разом з тим, причинного зв`язку встановленого діагнозу із ДТП, яке сталося 03.09.2024 року не доведено. Доказів того, що дружина була госпіталізована до 1-ої міської рікарні м.Полтави також до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, позивачем не доведено, що він зазнав душевних страждань через спричинення шкоди здоров`ю його дружині.

Позивач не довів спричинення йому моральної шкоди, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України та стягує судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 954 грн. 43 коп. із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 37 236 грн. 22 коп., судовий збір у сумі 954 грн. 43 коп., а всього 38 190 грн. 65 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне рішення складено 15 серпня 2025 року.

Суддя Л.І. Савченко