Справа № 594/1068/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г. І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Оринник Надію Сергіївну, про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Оринник Н.С., звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором позики №2812-1 від 28.01.2022 в розмірі 297 493,07 грн, з яких: 200000,00 грн.- основної суми боргу, 77997,18 грн. інфляційних втрат за період прострочення з 29.05.2022 по 26.08.2025, та 19 495,89 грн -3% річних за період прострочення з 29.05.2022 по 26.08.2025. В обґрунтування позову посилається на те, що 28.01.2022 між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір № 2812-1 про надання поворотної фінансової допомоги (позики). Відповідно до п. 2.1 Договору, нею було надано відповідачці поворотну фінансову допомогу у розмірі 200 000,00 грн. і згідно п. 4.1,4.2 Договору, повернення суми позики повинно було бути здійснено до 28.05.2022 включно, шляхом одноразового або часткового повернення. Станом на сьогодні відповідачка не виконала свого зобов`язання грошові кошти не повернула.

На підтвердження позовних вимог позивачкою надано копію договору позики №2812-1 від 28.01.2022, копію повторної претензії від 14.05.2025, копію квитанції та опису вкладення про відправлення повторної претензії від 14.05.2025, а також розрахунки інфляційних втрат та 3% річних.

Одночасно з позовною заявою від позивачки через її представника надійшла заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить забезпечити позов у справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики № 2812-1 від 28.01.2022 року на загальну суму 297 493,07 грн. шляхом накладення арешту на грошові кошти та інше рухоме/нерухоме майно, що належать ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), та знаходяться у неї або у третіх осіб (зокрема, у банківських установах), у межах вказаної суми позову.

В заяві покликається на те, що з огляду на значний розмір суми позову та відсутність добровільної реакції з боку відповідачки, у неї є обґрунтовані побоювання, що у разі задоволення позову виконання рішення суду може бути ускладнене або унеможливлене, зокрема, через можливе відчуження майна, виведення коштів або їх приховування.

Розглянувши заяву, суд доходить до таких висновків.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статтей 2,18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до статті 13 Європейської конвенції з прав людини кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із пунктами 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 03.03.2023 у справі №905/448/22 зроблено висновок,що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами Відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштівє для Позивача додатковою гарантієютого, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та Позивач отримає задоволення своїх вимог. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із Позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/ іншим особам здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань позивачки вбачається, що між сторонами наявний спір щодо стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 297 493,07 грн.

Отже, зважаючи на предмет позову, яким є стягнення боргу за договором позики на значну суму, вважаю, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку відчуження майна, адже можливість відповідача в будь-кий момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. Тому, є доцільним забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках відповідачки в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, рухоме та нерухоме майно, що належать на праві власності ОСОБА_2 у межах суми позову 297 493,07 грн.

Такий вид забезпечення позову є співмірним та відповідає змісту заявлених позовних вимог з метою захисту прав позивача. Крім того, арешт майна є тимчасовим заходом, майно продовжуватиме перебувати у володінні власника, і обмежується тільки можливість розпорядження ним, істотної шкоди інтересам відповідачів та інших осіб не буде завдано.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною третьою статті 154 ЦПК України.

Приймаючи рішення про задоволення заяви про забезпечення позову суд дотримується принципів співмірності та пропорційності застосування заходів забезпечення позову, які полягають в дотриманні балансу вимог позивача з можливими негативними наслідками для відповідачів та третіх осіб.

Керуючись статтями 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках відповідачки в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, рухоме та нерухоме майно, що належать на праві власності ОСОБА_2 у межах суми позову 297 493,07 грн.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати учасникам справи, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня повного складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повна ухвала складена 29 серпня 2025 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки з дня її постановлення.

Реквізити сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий : Г.І.Зушман