У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.,

за участі секретаря Бессарабової Т.П.

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Ями Д.М.

державного виконавця - Гришунова Д.В.

представника заінтересованої особи адвоката Нікітіної Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Запоріжжі скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гришунова Дениса Васильовича, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2025 до суду надійшла вказана скарга ОСОБА_1 , в якій він просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Хортицького ВДВС у м.Запоріжжя Гришунова Д.В. від 17.02.2023 у виконавчому провадженні ВП №57225225 «Про скасування процесуального документу», а також визнати неправомірними всі виконавчі дії, які проведені після 30.01.2023.

Скаргу мотивував тим, що на примусовому виконанні в Хортицькому ВДВС у місті Запоріжжі перебувало виконавче провадження №57225225 з примусового виконання виконавчого листа №2-1600/2007, виданого 12.06.2007 Хортицьким районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку доходу) платника, починаючи з 26.04.2007 та до досягнення дитиною 18-ти річного віку. 03.10.2022 ОСОБА_5 виповнилось 18 років. 30.01.2023 державним виконавцем Гришуновим Д.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Однак 17.02.2023 державний виконавець Гришунов Д.В. виніс постанову про скасування процесуального документу, а саме постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.01.2023. Про існування цієї постанови він дізнався тільки 01.07.2025 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Раніше копія постанови йому не вручалась та поштою не направлялась. Крім того, з 03.03.2022 він перебував у лавах ЗСУ. Тому строк на оскарження постанови державного виконавця від 17.02.2023 пропущений ним з поважних причин і він просить його поновити. Постанову державного виконавця від 17.02.2023 він вважає незаконною, оскільки державний виконавець Гришунов Д.В. не мав повноважень на її винесення. Закон України «Про виконавче провадження», зокрема, ст.74, не наділяє державного виконавця правом на скасування власних постанов. Жодних підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження не існувало і в оскаржуваній постанові вони не наведені. У зв`язку з цим, проведення будь-яких виконавчих дій після винесення 30.01.2023 постанови про закінчення виконавчого провадження є незаконним.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2025 скаргу ОСОБА_1 прийнято до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) заявника, державного виконавця та заінтересованої особи. При цьому, клопотання заявника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду зі скаргою не вирішувалось.

17.07.2025 до суду надійшли заперечення старшого державного виконавця Хортицього ВДВС у м.Запоріжжі Гришунова Д.В., в яких він просить в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у нього перебуває виконавче провадження №57225225 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 30.01.2023 ним була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Разом з тим, 06.02.2023 до відділу надійшла заява представника стягувачки про складання розрахунку заборгованості на момент повноліття дитини з вимогою не враховувати як аліменти, сплачені боржником на картковий рахунок доньки гроші в сумі 8242,95грн. 14.02.2023 він склав такий розрахунок, відповідно до якого станом на 03.10.2022 сума заборгованості платника становила 8242,95грн. Вказаний розрахунок ніким не оскаржувався. Отже, постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена ним передчасно та помилково. В 2023 програмою АСВП дозволялось винесення постанови про скасування процесуальних документів, які були прийняті державним виконавцем помилково.

13.08.2025 до суду від представника заінтересованої особи стягувачки ОСОБА_3 адвоката Нікітіної Т.Г. надійшли заперечення, в яких вона просить залишити скаргу ОСОБА_1 без розгляду, посилаючись на те, що заявником пропущений строк звернення зі скаргою до суду, визначений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.449 ЦПК України. Боржник ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 27.05.2025, що підтверджується його заявою до Хортицького ВДВС та копією скарги на дії державного виконавця, яка наразі перебуває в провадженні розглядається Хортицького районного суду м.Запоріжжя (суддя Салтан Л.Г.). Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження боржник міг та повинен був знати про своє порушене право і саме з цієї дати повинен обраховуватись строк оскарження. Після ознайомлення з виконавчим провадженням боржник вже двічі звертався до суду зі скаргами на дії державного виконавця з інших питань, це третя скарга. Таким діями боржник намагається уникнути виконання батьківських обов`язків щодо своєї дитини.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Яма Д.М. скаргу підтримали повністю з підстав, зазначених в ній, просили скаргу задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 додатково суду пояснив, що з березня 2022 до літа 2024 він проходив військову службу в ЗСУ. Останній платіж по аліментам він здійснив в січні 2023, після чого виконавче провадження було завершено, оскільки доньці виповнилось 18 років. В 2024 році з його пенсії відбулись якісь утримання і він з`ясував, що у нього наявна заборгованість по аліментам. Він звернувся до державного виконавця і 27.05.2025 отримав розрахунок заборгованості, який потім оскаржив до суду. 15.08.2025 суддею Салтан Л.Г. в задоволенні його скарги було відмовлено. 27.05.2025 він не ознайомлювався з усіма матеріалами виконавчого провадження. Копію постанови від 17.02.2023 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження він отримав лише 01.07.2025. До цього часу про її існування він не знав. Після ознайомлення із змістом постанови він 17.02.2023 він з`ясував, що вона є незаконною.

Державний виконавець Гришунов Д.В. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив та пояснив, що у нього на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з боржника ОСОБА_1 30.01.2023 він виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з досягненням дитиною 18 років. Але на початку лютого 2023 надійшла заява представника стягувачки про те, що аліменти сплачені не в повному обсязі, він здійснив новий розрахунок, згідно з яким боржник на момент досягнення дитиною повноліття мав заборгованість. Отже, він помилково та передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим він 17.02.2023 виніс постанову про скасування постанови від 30.01.2023 про закінчення виконавчого провадження. Він розуміє, що не мав права на складання такої постанови. Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження міг його керівник - начальник ВДВС або суд. Після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження виконавчий лист був направлений до пенсійного фонду для утримання заборгованості з пенсії боржника. 27.05.2025 боржник дійсно прибув до ВДВС та отримав розрахунок заборгованості від 16.01.2025, який потім оскаржив до суду. В матеріалах виконавчого провадження є відмітка про ознайомлення боржника з матеріалами ВП, але копію постанови від 17.02.2023 боржник вперше отримав і ознайомився лише 01.07.2025. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Представник заінтересованої особи адвокат Нікітіна Т.Г. в судовому засіданні просила залишити скаргу без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та зазначила, що вперше боржник був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження 27.05.2025, що підтверджується його особистим підписом. У випадку порушення його прав він мав право звернутися до суду протягом 10 днів з дня, коли дізнався чи міг дізнатися про порушення, тобто з 27.05.2025. З цією скаргою він звернувся з пропуском строку і жодних поважних причин для цього у нього немає.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.129,129-1 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Примусове виконання судових рішень в Україні з 05.10.2016р. регулюється Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Права та обов`язки виконавця визначені частинами 2 та 3 ст.18 Закону.

Згідно з ч.1 ст.74 вказаного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.3 ст.74 Закону №1404-VIII рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.5 ст.74 Закону №1404-VIII рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.448 ЦПК України).

Відповідно до ч.1,2 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Хортицькому відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №57225225 з примусового виконання виконавчого листа №2-1600/2007, виданого 12.06.2007 Хортицьким районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від його доходу, починаючи з 26.04.2007 та до досягнення дитиною 18-ти річного віку.

Постановою ст.державного виконавця Гришунова Д.В. від 30.01.2023 виконавче провадження №57225225 закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Постановою ст.державного виконавця Гришунова Д.В. від 17.02.2023 скасовано постанову від 30.01.2023 про закінчення виконавчого провадження №57225225.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, боржник ОСОБА_1 07.07.2025 звернувся до суду з цією скаргою та одночасно заявив клопотання про поновлення строку звернення.

Вирішуючи це клопотання, суд виходить з того, що причини пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій. Тягар доказування існування таких обставин несе позивач.

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

В даному випадку суд враховує, що копія оскаржуваної постанови була вручена боржнику ОСОБА_1 ст.державним виконавцем Гришуновим Д.В. 01.07.2025, що останній підтвердив в судовому засіданні. Доказів надіслання/вручення боржнику копії зазначеної постанови до 01.07.2025 матеріали цієї справи не містять. Як зазначив в судовому засіданні державний виконавець Гришунов Д.В., підтвердження надсилання боржнику копії оскаржуваної постанови відповідно до правил ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» в матеріалах виконавчого провадження немає.

Згідно з наданими суду державним виконавцем матеріалами виконавчого провадження №57225225 на титульному аркуші міститься відмітка з особистим підписом ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 27.05.2025 та 01.07.2025. Разом з тим, ці матеріали не підшиті, не пронумеровані, не описані, у зв`язку з чим не можна достовірно стверджувати, що станом на 27.05.2025 вони містили оскаржувану в цій справі постанову від 17.02.2023 і що ОСОБА_1 ознайомився з її змістом саме 27.05.2025.

Також державним виконавцем не заперечувалось, що боржник ОСОБА_1 27.05.2025 фактично не ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження, а отримав лише розрахунок заборгованості від 16.01.2025, який в подальшому оскаржив до суду.

Таким чином, оцінивши вказані обставини, суд вважає, що встановлений законом строк звернення до суду з цією скаргою пропущений заявником ОСОБА_1 з поважних причин і, враховуючи тривалість пропущеного строку, з метою виконання завдань цивільного судочинства, уникаючи надмірного формалізму, суд вважає можливим за клопотанням заявника ОСОБА_1 поновити йому строк звернення до суду з цією скаргою.

Заперечення представника заінтересованої особи адвоката Нікітіної Т.Г. суд в даному випадку відхиляє як безпідставні.

Вирішуючи питання правомірності оскаржуваної постанови державного виконавця, оцінивши фактичні обставини справи та проаналізувавши норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_1 .

Так, суд вважає, що ст.державний виконавець Гришунов Є.Д., як посадова особа органу державної виконавчої служби зобов`язаний був діяти виключно в межах наданих йому повноважень, в порядку та спосіб, визначені законом, вживаючи заходів щодо ефективного та своєчасного вчинення виконавчих дій. Права та обов`язки державного виконавця прямо визначені Законом України «Про виконавче провадження». При цьому, норми вказаного закону не наділяють державного виконавця правом скасовувати свої ж постанови та інші процесуальні рішення. В силу положень ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» прийняті державним виконавцем рішення та вчинені дії/бездіяльність у виконавчих провадженнях можуть бути оскаржені до суду, а також начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Саме суд чи начальник ВДВС мають право скасувати протиправні рішення постанови) державного виконавця та зобов`язати його провести виконавчі дії в порядку, встановленому законом.

Як становлено судом, 30.01.2023 ст.державний виконавець Гришунов Є.Д. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №57225225 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Ця постанова до суду чи до начальника Хортицького ВДВС у м.Запоріжжі в установленому законом порядку сторонами виконавчого провадження не оскаржувалась. Разом з тим, ст.державний виконавець Гришунов Д.В. 17.02.2023 самостійно виніс постанову про скасування процесуального документа постанови від 30.01.2023 про закінчення виконавчого провадження, що суперечить нормам Закону України «Про виконавче провадження» та є протиправним.

В судовому засіданні державний виконавець Гришунов Д.В. не заперечував, що його дії в цій частині є неправомірними.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати неправомірною та скасувати винесену 17.02.2023 ст.державним виконавцем Гришуновим Д.В. у виконавчому провадженні №57225225 постанову про скасування процесуального документу, задовольнивши тим самим вимоги ОСОБА_1 ..

В той же час, підстав для визнання неправомірними всіх без винятку виконавчих дій, вчинених у виконавчому провадженні №57225225 після 30.01.2023, про також заявлено боржником ОСОБА_1 , суд не знаходить, оскільки заявником не зазначено і не підтверджено чи проводились у виконавчому провадженні після 17.02.2023 будь-які виконавчі дії та чи приймались державним виконавцем постанови або інші процесуальні рішення. Визнання неправомірними невизначеного кола рішень державного виконавця суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та розділу VII ЦПК України (Судовий контроль за виконанням судових рішень), у зв`язку з чим в цій частині вимог слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р., ст.447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на постанову старшого державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гришунова Дениса Васильовича від 17.02.2023 про скасування процесуального документа у виконавчому провадженні ВП №57225225.

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гришунова Дениса Васильовича, заінтересована особа ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гришунова Дениса Васильовича від 17.02.2023 про скасування процесуального документа у виконавчому провадженні ВП №57225225.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Повний текст ухвали складено 22.08.2025.

Суддя Н.А.Мурашова

19.08.2025