Справа № 278/5336/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суду Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою, поданою адвокатом Сірачем Володимиром Сергійовичем, від імені ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Сірач В.С. звернувся до суду із вище вказаною позовною заявою, мотивуючим тим, шо сторонам на праві спільної часткової власності належать домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянку з кадастровим номером :04:001:0446 площею 0,2500 га. Оскільки між сторонами недосягнута згода щодо поділу майна в натурі у зв`язку з небажанням відповідача проводити необхідні для виділу будівельні роботи, позивач вважає за потрібне вирішити питання щодо поділу в натурі у правовому полі, для того щоб кожен ніс відповідальність та матеріальні затрати саме за свою частку в даному домоволодінні і міг повноцінно його обслуговувати та їм розпоряджатися.

У зв`язку з цим, позивач вирішила звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 14.11.2023 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 31).

14.03.2024 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та призначено будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи (а.с. 52-53).

На виконання вимог ухвали суду надано висновок експерта №773/09-2024 від 09.09.2024 (а.с. 101-145).

08.01.2025 подано заяву про уточнення предмету позову, яка судом задоволена та прийнята, одночасно суд перейшов до розгляду справи по суті, про що не заперечували учасники (а.с. 162-164, 165).

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника; позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі; наголосив на варіантах поділу нерухомого майна та виділу його в натурі у відповідності до варіантів, запропонованих експертами у висновку експертизи №773/09-2024 від 09.09.2024 року.

Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання кореспонденції засобами поштового зв`язку, яке повернулось на адресу суду неврученим із відмітками "За закінченням терміну зберігання", "Адресат відсутній за вказаною адресою" та розміщення оголошень на сайті суду (а.с. 46-47, 91-92, 93-94, 99, 152-153, 158-159, 167, 172-173).

У зв`язку з неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , є власниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке рішенням суду визнано спільним сумісним майном. Відповідно до рішення припинено право спільної сумісної власності та виділено по 1/2 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21-22).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловий будинок, сарай, гараж, вбиральня, скважина та огорожа належать на праві власності сторонам у відповідних частках -1/2 (а.с. 27, 39-40).

Сторонам на праві спільної сумісної власності на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22.02.2021 року належить земельна ділянку з кадастровим номером :04:001:0446, площею 0,2500 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, даним рішенням припинено право спільної сумісної власності з виділенням по 1/2 кожному (а.с.23-24, 28, 67).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №773/09-2024 від 09.09.2024 року, були запропоновані можливі варіанти поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0446, площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.100-144).

У відповідності до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі у разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном у натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Стаття 364 ЦК визначає, що кожен зі співвласників має право на виділ його частки в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі виділу частки з майна, що є у спільній частковій власності, щодо особи, майно якої виділено в натурі, спільна власність припиняється, така особа набуває право власності на виділене майно, й у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Але майно, що є у спільній частковій власності, зберігається щодо інших учасників спільної власності, чиї частки не виділені зі спільного майна.

Водночас, відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необгрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Крім того, суд враховує положення ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України, згідно якого земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Враховуючи те, що спірні правовідносини чітко не врегульовані Земельним кодексом України, Пленум Верховний суд України 16 квітня 2004 року прийняв Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за № 7. В абз. 1 п. 19 вказаної вище постанови Пленуму, Верховний суд України роз`яснив, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

Також, у відповідності до абз. 2 п. 19 цієї Постанови Пленуму Верховного суду України, при пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Згідно п. 18 «е» Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004, за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки.

Таким чином, враховуючи роз`яснення Верховного суду України, доведено, що позивач та відповідач як співвласники житлового будинку, та земельної ділянки, які знаходиться в їх спільному користуванні, мають право на їх виділення в натурі.

У своєму висновку експертизи № 773/09-2024 від 09.09.2024 року експерти запропонували 3 варіанти розподілу будинку та господарських споруд (а.с. 101-145).

Суд вважає за необхідне поділити будинок та господарські споруди, а також земельну ділянку за третім варіантом поділу, оскільки сторона позивача під час уточнення позовних вимог просила здійснити поділ саме за варіантом №3, а сторна відповідача у судове засідання не з`являлась, та не скористалась правом на висловити свою думку, хоча достеменно була обізнана про розгляд вказаної справи.

Відтак, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи інтереси сторін, їх право на частку у нерухомому майні, а також те, що наявна технічна можливість виділу в натурі частки з об`єктів нерухомого майна, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

З огляду на вищевикладене, суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору у розмірі 4528,07 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89 ЦПК, ст.ст. 364, 355, 358 ЦК, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву, подану адвокатом Сірачем Володимиром Сергійовичем, від імені ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників - задовольнити.

Виділити в натурі у приватну власність ОСОБА_1 1/2 частку житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №3 судової експертизи, яка складається з наступних кімнат: веранда І, вітальня 1-1, кімната 1-7, кімната1-10, скважина К, 1/2 частина огорожі № 1 1/2 Гараж В, припинивши право спільної часткової власності ОСОБА_2 на дане майно.

Виділити в натурі у приватну власність ОСОБА_1 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0446 площею 0,25 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 площею 1250 кв.м (0,1250 га), яка проходить по точках: 2-15-16-17-18-19-20-21-10-9-8-7-6-5-4-3-2 зі сторонами: 26,97м-17,0м-26,33м-16,68м-11,38м-6,63м-6,27м-4,0м-33,13м-4,84м-2,0м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку-0,96м-1,4м-4,97м-9,30м., що на схемі позначена під № 2 (зображена штрихуванням блакитного кольору) відповідно до варіанту №3 висновку експерта.

Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір у сумі 4528,07 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 22.08.2025.

Суддя О. М. Дубовік