Провадження № 2/175/2590/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рожкової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Слобожанське цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» заборгованість за Кредитним договором №1619179-А від 27 вересня 2021 року у розмірі 47 868 грн. (яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 18 000 грн.; нараховані відсотки 29 868 грн.), сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 3 028 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 вересня 2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачкою за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» укладено електронний Кредитний договір 1619179-А, який було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН» затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» № 1406-1 від 14 червня 2021 р. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх борових зобов`язань перед ТОВ «СС ЛОУН» 26 січня 2022 року між ТОВ «СС ЛОУН» як клієнтом та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» було укладено договір факторингу №9, згідно з умовами якого ТОВ «СС ЛОУН» відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» права грошової вимоги за Кредитним договором №1619179-А від 27 вересня 2021 року.

07 лютого 2025 року відповідачем в особі адвоката Сікорської І.С. було подано відзив на позовну заяву в якому просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивачем не надано доказів надання кредитних коштів, а наданих розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом. Крім того не надано підстав звернення до суду з даним позовом саме Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС».

Представник позивача надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з підстав викладених у позові.

Представник відповідача адвокат Сікорська І.С. надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у запереченні на позов.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

27 вересня 2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» було укладено електронний Кредитний договір №1619179-А.

Кредитний договір №1619179-А від 27 вересня 2021 року було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН» затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» № 1406-1 від 14 червня 2021 року.

Правила розміщені у вільному доступі на Веб-сайті ТОВ «СС ЛОУН» і будь-яка особа, яка бажає отримати кредит, в тому числі відповідач, мав та має можливість ознайомитись з ними та іншими документами перед укладанням кредитного договору.

Згідно з пунктом 2.6.1. Кредитного договору №1619179-А від 27 вересня 2021 року загальний розмір наданого кредиту складає 20 000.00 грн.

Відповідно до пункту 2.6.2. Кредитного договору №1619179-А від 27 вересня 2021 року строк кредиту з 27 вересня 2021 року по 26 жовтня 2021 року включно.

Згідно п.2.6.4. Кредитного договору №1619179-А від 27 вересня 2021 року за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0.597% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

ТОВ «СС ЛОУН» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 20 000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, маска картки № НОМЕР_1 .

Проведення платежів з застосуванням платіжних систем, є господарською діяльністю, для ведення якої необхідна відповідна ліцензія, а первісний кредитор ТОВ «СС ЛОУН» не мав такої ліцензії. У зв`язку з цим, для проведення платежів у платіжних системах між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «СС ЛОУН» був укладений Договір доручення №3537 про надання послуг в системі Liqpay від 08.08.2019 р., згідно якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» проводило оплати у платіжних системах.

У зв`язку з вказаним, задля отримання беззаперечних доказів про перерахування первісним кредитором коштів за кредитним договором, судом за клопотанням представника позивача винесено ухвалу про витребування з банківської установи доказів про отримання відповідачем кредитних коштів.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якгцо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 205, 207 ЦПК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять уме (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 626, 628 ЦК України).

Ст. 6 та 627 ЦК України, визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов Договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягла згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо (форми договору не встановлені законом. якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій Формі.

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України та може мати електронну форму. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колеги суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі №401/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Укладення електронного кредитного договору в електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», є таким, що укладений у письмовій формі, відповідні правові висновки/позиції викладені в Постановах ВСУ, а саме: від 12.01.2021 р. по справі 524/5556/19; від 07.10.2020 р. по справі № 127/33824/19; від 09.09.2020 р. по справі № 732/670/19; від 28.04.2021 р, у справі № 234/8079/20. Дані правові позиції є усталеною практикою щодо електронних договорів.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. З ЗУ «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», - електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним, правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України, ст. 36 ГПК України та ст. 79 КАСУ.

Згідно з ч. 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. б ст. 11.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнанню правочину нікчемним.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», - відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт )може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», - якщо відповідно до актів цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно з п. 1 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», - кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

Відповідачка пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «СС ЛОУН», що свідчить, про те що відповідачка ознайомилася з Правилами та іншою наданою йому інформацією.

Під час здійснення реєстрації в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «СС ЛОУН», відповідачка надала всі свої особисті дані (ПІБ, дані паспорта; дату та рік народження ідентифікаційний номер, свій номер мобільного телефону, електронну пошту, місце роботи місце реєстрації та проживання тощо; надала згоду на обробку персональних даних, шляхом проставлення в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «СС ЛОУН»; електронної відмітки, в порядку передбаченому ст. 2 ЗУ «Про захист персональних даних»; створила особистий кабінет; пройшла процедуру верифікації своєї платіжної картки, на яку в подальшому, булі перераховані кредитні кошти. Верифікація банківської картки здійснюється за допомогою bank id.

Надалі для безпосереднього оформлення кредиту відповідачка в ІТС Товариства обрала бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомилася з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, Правилами, інформацією зазначеною в частині ст. 12 ЗУ «Про фінансові послу ч та державне регулювання ринків фінансовий послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправлення (відсилання) до них/неї що повністю відповідає ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», про що відповідачка поставила відповідну відмітку в ІТС Товариства, після чого створила заявку на отримання кредиту згідно обраних нею умов; ознайомилася в особистому кабінеті з паспортом кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору (стандартизована форма) в порядку, за формою та за змістом, що передбачені ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» та іншою необхідною інформацією.

Після прийняття кредитодавцем позитивного рішення щодо надання кредиту, позичальнику кредитодавець зробив позичальнику пропозицію в особистому кабінеті укласти електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими заявник мав можливість ознайомитись до моменту укладання кредитного договору.

Після прийняття позичальником умов кредитного договору відповідачка уклала з ТОВ «СС ЛОУН» електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачкою у відповідності до вимог ч. ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Вищевказана процедура укладення кредитного договору в електронній формі підтверджується практикою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного в справі №757/40395/20 (провадження №61-16059св21), а саме: «без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний догоСп між позивачкою та відповідачем не був би укладений».

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20) аналогічне рішення, а саме: «Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скати».

Ще однією аналогічною практикою суду підтверджується вищевикладене Верховний Суд у складі колеги суддів Касаційного адміністративного суду 09 лютого 2023 року по справі № 640/7029/19 «Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і па оля особистого кабінету, договори позики між позичальниками та позикодавцем не були б укладеними.»

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61- 7203св20), від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243св20), від 28.04.2021 у справі №234/7160/20 (провадження №61-2903св21), від 10.06.2021 у справі №234/7159/20 (провадження №61- 18967св20), від 18.06.2021 у справі №234/8079/20 (провадження №61-2904св21), від 12.08.2022 у справі №234/7297/20 (провадження N 61-11504св21).

Тобто, не вчинивши певних дій (ведення персональних даних та низки іншої інформації) ТОВ «СС ЛОУН» не зміг би сформувати індивідуальну частину договору та надати одноразовий цифровий ідентифікатор для підпису позичальникові.

Чинним законодавством України передбачена обов`язковість виконання зобов`язань та виконання їх належним чином (ст. ст.526, 527, 530, 629 ЦК України). Крім того, передбачено, що у відносинах кредитора із позичальником, кредитор повинен надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, - одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України.

Відповідно до ч. ст. 530 ЦК України, - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За приписами ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Факт укладення договору сторонами нерозривно пов`язаний з фактом досягнення згоди сторін в належній формі з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, - договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст. ст. 526, 625 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України, - зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На момент укладення Кредитного договору №1619179-А від 27 вересня 2021 року у Кредитора не було обов`язку вказувати в кредитному договорі реквізити картки Позичальника для отримання кредитних коштів. Тільки відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 18 жовтня 2023 року № 131, було внесено зміни до Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ щодо надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит). Ці зміни набули чинності 21 жовтня 2023 року. Згідно з оновленими вимогами, кредитні договори повинні містити інформацію про реквізити рахунку або іншого способу отримання кредитних коштів позичальником. Це включає зазначення номера банківської картки позичальника у форматі маскованого номера (перші шість та останні чотири цифри картки). Таким чином, лише укладені після 21 жовтня 2023 року кредитні договори мають містити маскований номер картки позичальника відповідно до зазначеної постанови НБУ.

Доводи відповідача про відсутність в матеріалах справи доказів видачі одноразового ідентифікатора у формі алфавітно-цифрової послідовності та підписання таким ідентифікатором договору, спростовуються процедурою укладення кредитного договору в електронній формі, про що детально зазначено у позовній заяві. Вищевказана процедура укладення кредитного договору в електронній формі підтверджується практикою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного в справі №757/40395/20 (провадження №61-16059св21), а саме: «без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачкою та відповідачем не був би укладений».

Крім того, судом витребувано виписку по рахунку відповідачки та підтверджено факт зарахування 27 вересня 2021 року кредитних коштів від ТОВ «СС ЛОУН» у сумі 20 000 грн. на карту відповідачки, що підтверджує волевиявлення відповідачки на укладення кредитного договору, оскільки факт отримання відповідачкою як позивальником коштів підтверджує і її наміри на укладення кредитного договору, так як після отримання коштів відповідачка як позичальник мала право протягом 14 днів відмовитись від кредиту та повернути кошти ТОВ «СС ЛОУН», що позбавило б відповідачку обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом.

У встановлений термін 26 жовтня 2021 року відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала.

Крім того, згідно п. 5.1. Кредитного договору №1619179-А від 27 вересня 2021 року, позичальник має право продовжити строк користування кредитом. Для продовження строку користування кредитом, Позичальник сплачує Кредитодавцю нараховані проценти за ту кількість днів, на яку бажає продовжити строк.

Також, згідно п. 5.2 Кредитного договору №1619179-А від 27 вересня 2021 року, у разі не сплати Позичальником заборгованості до закінчення строку дії договору та не продовження строку дії Договору, Кредитором застосовується автопролонгація з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Позичальник, який підписує даний договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження строку дії договору з дня запланованої дати повернення кредиту ще на 20 календарних днів. Позичальник вважається таким, що прострочив повернення кредиту у разі, якщо він не повернув кредит і не продовжив строк користування кредитом до дня закінчення дії строку автопролонгації.

Згідно 5.7.1 Кредитного договору №1619179-А від 27 вересня 2021 року, строк автопролонгації Договору та подовження строку користування кредитом складає період часу з дати (дня), наступної за запланованою датою повернення кредиту (або новою запланованою датою повернення кредиту у випадку оформлення продовження строку користування кредитом), і до спливу 20 (двадцяти) календарних днів включно.

Відповідно 6.5. Кредитного договору №1619179-А від 27 вересня 2021 року, у випадку застосування автопролонгації строку дії Договору та, відповідно, продовження строку користування кредитом (далі автопролонгація), отриманого за акційною процентною ставкою, Позичальник сплачує проценти за період з дня (дати) видачі кредиту і до запланованої дати за стандартною процентною ставкою. У такому випадку, нарахування процентів відбувається наступним чином: за період з дня (дати) видачі кредиту і до запланованої дати повернення кредиту, зазначеної у п.2.6.3 цього Договору, проценти перераховуються як різниця між стандартною процентною ставкою та акційною процентною ставкою. Таке перерахування відбувається у перший день дії автопролонгації.

Згідно 5.7.2 Кредитного договору №1619179-А від 27 вересня 2021 року, в період автопролонгації діє підвищена процентна ставка у розмірі 2,99%.

Між відповідачкою та ТОВ «СС ЛОУН» було укладено 13 (тринадцять) додаткових угод про продовження строку користування кредитними коштами. Загальний - продовжений строк користування кредитними коштами складає 59 (п`ятдесят дев`ять днів) днів. При цьому позичальник сплачує стандартну процентну ставку 1.99% за кожен день користування такими кредитними коштами.

Пунктами 1.2-1.7 угоди до Кредитного договору №1619179-А від 27 вересня 2021 року (автопролонгація), сторони узгодили, що в період автопролонгації з 26 грудня 2022 року по 14 січня 2022 року позичальник сплачує кредитору проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 2.99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Загальна вартість кредиту становить 47 868,00 грн.

Тобто автопролонгація строку дії кредитного договору - це відкладальна обставина, застосування якої врегульовано ч. 1 ст. 212 ЦК України, - особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту (14 січня 2022 року) відповідачка не виконала свої боргові зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим у відповідачки виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 18 000,00 грн. - тіло кредиту та 29 868,00 грн. - нараховані проценти.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору неустойка за кредитним договором відповідачу не нараховувалась.

Таким чином, укладення ряду додаткових угод про продовження строку кредитування та невиконання Позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором (через що відбулась автопролонгація кредиту за підвищеною процентною ставкою), вплинуло на нарахування відсотків, про що детально зазначено у Довідці ТОВ «СС ЛОУН» щодо заборгованості за кредитним договором. Крім того, відповідач на підтвердження своїх доводів про неправильність нарахування не надає жодних доказів та/або контр-розрахунків, у зв`язку з чим її доводи в цій частині є голослівними.

Доводи відповідача щодо нарахованих відсотків поза межами умов Кредитного договору №1619179-А від 27 вересня 2021 року є надуманими, оскільки жодних нарахувань після закінчення строку кредитування не здійснювалось, що підтверджується Довідкою ТОВ «СС ЛОУН» щодо заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед кредитором ТОВ «СС ЛОУН» 26 січня 2022 року між ТОВ «СС ЛОУН» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» (яке є юридичною особою, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) а саме: з надання послуг факторингу яка була видана Товариству розпорядженням Нацкомфінпослуг від 28.12.2017 р. № 4666 ) було укладено договір факторингу № 9. Згідно з умовами якого ТОВ «СС ЛОУН» відступив фактору Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» права грошової вимоги за Кредитним договором №1619179-А від 27 вересня 2021 року.

Відповідно до положень договору факторингу № 9 від 26 січня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «СС ЛОУН», а ТОВ «СС ЛОУН» зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за яким настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (сума наданого кредиту чи позики), проценти, комісію, неустойку (пеня, штраф) та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі прав грошових вимог, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Як вбачається з витягу з реєстру прав грошових вимог від 25 липня 2022 р. (Додаток №1 до договору факторингу № 9 від 26 січня 2022 року) ТОВ «СС ЛОУН» 26 січня 2022року відступило на користь ТОВ «ФІНФОРС» право вимоги за Кредитним договором №1619179-А від 27 вересня 2021 року на загальну суму 47 868 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Про відступленням ТОВ «ФІНФОРС» права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «СС ЛОУН» повідомило позичальника шляхом направлення 26 січня 2022 року на електронну адресу позичальника електронного листа (додається).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ЦК України, - Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором ні ТОВ «ФІНФОРС», ні ТОВ «СС ЛОУН».

Відповідачка не зверталася до ТОВ «ФІНФОРС», ТОВ «СС ЛОУН» з запереченням щодо відступлення права вимоги за кредитним договором у порядку (ст. 518 ЦК України).

Доводи відповідача про відсутність доказів переходу права вимоги спростовуються наданими позивачем доказами, а саме: копією договору факторингу №9 від 26 січня 2022 року та витягом з реєстру прав грошових вимог по договору факторингу № 9 від 26 січня 2022 року

При цьому, відповідно до умов договору факторингу №9 від 26 січня 2022 року, перехід права вимоги не пов`язаний з підписанням Актів приймання-передачі, а відбувається в момент підписання Сторонами Реєстру прав грошових вимог згідно Додатку №1. Однак, у зв`язку з виникненням сумнівів щодо існування таких актів, суду надано копії актів приймання-передачі за договором факторингу, що повністю спростовує тверджень відповідача у цій частині.

Також слід зазначити, що Реєстр боржників до Договору факторингу №9 від 26 січня 2022 року містить персональні дані інших боржників, які не стосуються даного судового спору, у зв`язку з чим позивачем надано витяг з реєстру боржників, оформлений відповідно до вимог підпункту 12 пункту 10 розділу II Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року за N 1000/5.

Таким чином, представником позивача до позовної заяви, було долучено належним чином засвідчений Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №9 від 26 січня 2022 року, який оформлений у відповідності до ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України та підпункту 12 пункту 10 розділу II Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року за N1000/5.

Враховуючи викладене вище, позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги, а твердження відповідача щодо не доведення позивачем факту переходу права грошової вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Разом з тим, незгода відповідача з укладеним Договором факторингу №9 від 26 січня 2022 року не має вирішального значення при розгляді даної справи в силу презумпції правомірності правочину та за відсутності доказів оскарження відповідачем відповідного правочину.

Відповідно до п.1 ч. І ст.512 ЦК України, - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України, - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі N 2- 383/2010 (провадження N 14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник кредитні кошти отримала, користувався цими коштами, що підтверджується наданою випискою по особовому рахунку, всупереч умов договору позичені на відповідних умовах кошти не повернула, як і не надала доказів відсутності заборгованості за отриманими кредитними коштами, чим порушив права та законні інтереси позивача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

За правилами ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Як передбачено ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №1619179-А від 27 вересня 2021 року.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Кредитним договором №1619179-А від 27 вересня 2021 року, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 відповідно до розрахунку заборгованості, становить 47 868 грн., та складається з: заборгованість за тілом кредиту - 18 000 грн.; нараховані відсотки 29 868 грн.

Відповідачкою та її представником не надано суду доказів на спростування відсутності заборгованості у зазначеному розмірі чи неправомірності Кредитного договору №1619179-А від 27 вересня 2021 року чи Договору Факторингу №9 від 26 січня 2022 року.

На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» суму заборгованості за Кредитним договором №1619179-А від 27 вересня 2021 року в межах заявлених позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідачки судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 7 000 грн., суд виходить з наступного.

Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До позовної заяви додано копії Договору про надання професійної правничої допомоги від 11 березня 2024 року; Додаткової угоди про внесення змін від 05 серпня 2024 року до Договору про надання професійної правничої допомоги від 11 березня 2024 року; Додаткової угоди про внесення змін від 08 листопада 2024 року до Договору про надання професійної правничої допомоги від 11 березня 2024 року; Акту прийому-передачі послуг від 21 серпня 2024 року за Договором про надання професійної правничої допомоги від 11 березня 2024 року; Платіжної інструкції про зарахування котів в сумі 7 000 грн.

Як вбачається з Акту прийому-передачі послуг від 21 серпня 2024 року за Договором про надання професійної правничої допомоги від 11 березня 2024 року адвокатом Кеню Д.В. надано наступні послуги: консультація, підготовка заяви по суті справи (позовна заява), підготовка інших процесуальних документів, вартість зазначених послуг складає: 9 000 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що розмір витрат на правову допомогу підлягає зменшенню, оскільки такі є неспівмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають задоволення в розмірі 5 000 грн.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у сумі 3 028 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 166, 256, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 252-259, 261, 512, 525, 526, 549, 599, 610, 611, 626, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» (ЄДРПОУ - 41717584, місце знаходження: 01042 місто Київ вул. Іоанна Павла ІІ, буд.4/6 корп. В каб. 508-2)заборгованість за Кредитним договором №1619179-А від 27 вересня 2021 року у розмірі 47 868 грн. (яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 18 000 грн.; нараховані відсотки 29 868 грн.), сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 3 028 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., а всього стягнути - 52 868 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.