ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шаповалової К.В.

за участі: секретаря судового засідання Давидюк В.О.

представника позивача ОСОБА_4.

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду за адресою: м.Київ, вул. О. Кошиця, 5а клопотання представника відповідача - адвоката Осіпова Олександра Андрійовича про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В :

11 липня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 25 травня 2021 року вона помилково надіслала на рахунок ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 249 077 грн. 00 коп. Між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 не існувало жодних договірних відносин. Факт відсутності договірних відносин між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 також визнав і останній, повернувши 27 січня 2022 року частину помилково сплачених коштів ОСОБА_1 , у розмірі 50 000 грн., де в призначенні платежу ОСОБА_2 вказав «повернення помилково сплачених коштів». Наразі позивач просить суд стягнути із відповідача решту безпідставно набутих коштів у розмірі 199 077,00 грн, а також 3% річних від вказаної суми, що складає 25 517, 79 грн та інфляційну складову - 122 594, 92 грн. Окрім того, позивач просить суд стягнути із відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 2777,52 грн та витрати понесені позивачем на правову допомогу, що складає 50 000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2025 року цивільну справу № 753/14824/25 передано судді Шаповаловій К.В.

29 липня 2025 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача.

Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 значиться зареєстрованим як фізична особа-підприємець з листопада 2012 року.

Ухвалою суду від 31 липня 2025 року було відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 26 серпня 2025 року о 14:30 год.

14 серпня 2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а також клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору та про стягнення із позивача витрат понесених відповідачем на правову допомогу.

Крім того, представником відповідача подано заяву про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Заява представника відповідача аргументована тим, що позивачка не є стороною договірних правовідносин і, у разі бажання повернути сплачені за батька кошти, повинна пред`являти вимоги не до ТОВ чи ФО, а безпосередньо до свого батька - про відшкодування витрат, понесених нею як третьою особою при виконанні його зобов`язання відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України. Вказав, що станом на сьогодні батько позивачки (довіритель) не звертався до повіреного (ТОВ) із письмовою вимогою про дострокове розірвання договору, як того вимагає ч. 1 ст. 651 ЦК України та п. 3.6 договору, що прямо передбачає письмову форму такого звернення. Повірений не відмовлявся від виконання договору як на теперішній час, так і після закінчення воєнного стану. Матеріали справи не містять доказів укладення додаткової угоди про розірвання чи правових підстав для повернення сплачених сум. А тому відсутні правові підстави для повернення винагороди у розмірі 14060,00 грн, сплаченої 13.04.2021 на умовах передоплати згідно п.п. 3.1, 3.2 договору. Батька позивачки, як сторона договірних відносин: не сплатив усі передбачені договором суми, передбачених п.п. 1.1, 2.1, 2.4, 3.1, 3.2 даним договору; не ініціював розірвання договору у встановленому порядку; не використав переговорну процедуру; свідомо та неодноразово звертався до суду з порушенням правил підсудності, зокрема, позивачка та її батько неодноразово подавали аналогічні позови (2022, 2023, 2024, 2025 роки) як до ФОП, так і до ТОВ. Усі справи були залишені без розгляду через процесуальні порушення (неявка, заява представника): 22.03.2022 - до Дарницького районного суду м. Києва (справа N? 753/3717/22) за позовом позивачки до ФОП з аналогічними вимогами: про стягнення з відповідача нібито безпідставно набутих відповідачем коштів позивача. 07.04.2025 - позов залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача без поважних причин, при цьому явка була визнана судом обов`язковою. 15.03.2022 - до Пустомитівського райсуду Львівської обл. (справа № 450/850/22) за позовом батька позивачки до ФОП про розірвання договору, нібито укладеного між батьком та ФОП, про стягнення з ФОП на користь позивача 14060 грн. за невиконані зобов`язання за Договором, 10000 грн. моральної шкоди та судові витрати. 30.06.2023 - позов залишено без розгляду на підставі заяви її представника. 09.03.2024 - до Пустомитівського райсуду Львівської обл. (справа № 450/1079/24) за позовом батька позивачки до ФОП та до ТОВ про «захист прав споживачів», в якому просив: стягнути з ТОВ кошти за невиконане зобов`язання за Договором в розмірі 14.060,00 грн, 10.000,00 грн моральної шкоди та судові витрати. 02.12.2025 ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області справу № 450/1079/24 скеровано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. 02.06.2025 - позов залишено без розгляду через повторну неявкою позивача без поважних причин, при цьому явка була визнана судом обов`язковою. Враховуючи, що на думку представника відповідача позивач та відповідач з урахуванням зазначено вище не є належними учасниками справи, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Суд, вислухавши доводи представників сторін, дійшов такого висновку.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо відсутній предмет спору.

Позивачка звернулася до суду із позовом про повернення відповідачем безпідставно отриманих коштів, з аргументацію того, що договірні відносини між позивачем та відповідачем відсутні, а отже відповідач неправомірно, без будь-яких правових підстав утримує у себе кошти позивача.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

З огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду зробила висновок, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Враховуючи те, що позивачка ставить вимогу про стягнення коштів з відповідача, вказана вимога повністю заперечуються відповідачем, що підтверджується його відзивом, спір між сторонами на час звернення із позовом до суду та на цей час не вирішено, між сторонами існують досі неврегульовані питання щодо грошових коштів, враховуючи те, що представник позивача заперечував проти закриття провадження у справі та наполягав на тому, що спір між сторонами існує наразі, суд дійшов висновку, що предмет спору між сторонами наразі існує, а тому підстави для закриття провадження у справі з урахуванням пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України відсутні.

Крім того, звернення до суду із позовом неналежного позивача чи до неналежного відповідача не може бути підставою для закриття провадження у справі, вказані обставини встановлюються судом при розгляді справи по суті, дослідженні доказів та у випадку встановлення певних обставин, ухвалюються відповідні процесуальні рішення по суті спору.

Серед іншого, суд за клопотанням представника позивача може залучити співвідповідача у справі чи замінити неналежного відповідач на належного.

Керуючись статтями 255, 256, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання представника відповідача адвоката Осіпова Олександра Андрійовича про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Шаповалова К.В.