Справа № 343/198/25
Провадження № 22-ц/4808/885/25
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Баркова В.М., Василишин Л.В.,

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника позивача Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» адвоката Матвійчука М.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніцивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на заочне рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Лицуром І.М. 09 квітня 2025 року у м. Долина Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2025 року АТ «Сенс Банк» подано позов до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В обґрунтування позову зазначено, що між ПАТ «Банк професійного фінансування» та ОСОБА_2 18.04.2011 року укладено кредитний договір № 7.

Відповідно до умов цього договору, кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 88 816,00 грн.

Між Приватним акціонерним товариством «Банк професійного фінансування» (ПАТ «Банк професійного фінансування») та Приватним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (ПАТ «Альфа-Банк») 06 серпня 2012 року укладено договір купівлі-продажу кредитних портфелів, у відповідності до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 7, таким чином усі права за цим договором перейшли до ПАТ «Альфа-Банк».

Позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» 12 серпня 2022 року прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Свої зобов`язання АТ «Сенс Банк» перед позичальником ОСОБА_2 виконано шляхом надання йому грошових коштів, який в свою чергу зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 04.10.2024 року має заборгованість, а саме: за основною сумою (тілом) кредиту в розмірі 38 896,00 грн., по процентах 48 122,40 грн., штрафах 6 322,26 грн. Основним забезпеченням (предметом застави) по кредитному договору є транспортний засіб (автомобіль) марки «CHERY», модель TIGGO, 2010 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Пізніше позивачустало відомо, що новим власником предмета застави є відповідач ОСОБА_1 . Оскільки позичальник своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів не виконав, це спонукало позивача звернутися із позовом за захистом своїх прав шляхом звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості.

Позивач просив звернути на його користь стягнення на предмет застави, а саме на транспортний засіб (автомобіль) марки «CHERY», модель TIGGO, 2010 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням (заочним) Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2025 рокуу задоволенні позову відмовлено (а.с.160-162).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, позивач не виконав свого імперативного обов`язку до початку процедури звернення стягнення на предмет застави транспортний засіб (автомобіль) марки «Сhery», модель «Tiggo», 2010 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєструвати у відповідному державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, оскільки жодних доказів на підтвердження виконання ним цього обов`язку суду не надав.

Тобто саме відсутність витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та доказів реєстрації в державному реєстрі до подання позову про звернення стягнення на предмет застави слугувала підставою для відмови у задоволенні позову через недоведеність позовних вимог.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду, Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» подано апеляційну скаргу з мотивів його незаконності та необґрунтованості, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, недоведеності обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції посилаючись на відсутність в матеріалах справи витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна не звернув увагу на те, що представник позивача 10.02.2025 року через підсистему «Електронний суд» надіслав нову редакцію позовної заяви від 07.02.2025 року до якої долучив витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а оскільки судом ухвалою від 18.02.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, то у скаржника наявні підстави вважати, що витяг все ж долучено до позовної заяви. Водночас, скаржник звернув увагу суду апеляційної інстанції на те, що в матеріалах електронної справи в підсистемі «Електронний суд» копія вищезгаданого витягу відсутня через можливу втрату судом або з технічних причин.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог. В обгрунтування своїх доводів апелянт посилається на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2022 року, згідно з яким факти укладення кредитного договору, надання кредитних коштів, неналежного виконання зобов`язання позичальником ОСОБА_1 та наявності заборгованості за кредитом не підлягають доказуванню та є доведеними із врахуванням вказаного рішення суду.

Оскільки, предмет застави відчужено третій особі без згоди заставодержателя, то апелянт змушений вживати заходів щодо захисту свого права у судовому порядку, про що на адресу боржника та нового власника заставленого майна ОСОБА_1 направив вимогу про усунення ним порушень. Зазначена вимога не була задоволена, відтак АТ «СЕНС БАНК» змушено звернутися за захистом своїх прав у судовому порядку.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги АТ «СЕНС БАНК» в повному обсязі, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача всі понесені судові витрати. (а.с.185).

Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

У судове засідання не з`явилися особи, які беруть участь у справі,а саме відповідач ОСОБА_1 та третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних позовних вимог, ОСОБА_2 , про причини неявки не повідомили, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції та в електронний кабінет сторін.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу у їх відсутності.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивача Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» адвоката Матвійчука М.З.,дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст. 367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обґрунтована, а рішення суду підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що ПАТ «Банк професійного фінансування» уклав 18.04.2011 року кредитний договір № 7 з позичальником ОСОБА_2 (а.с.74-77)

Згідно з кредитним договором № 7 від 18.04.2011 року позичальник ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 88 816 грн, який складається із всіх сум кредитних коштів, зазначених у п.1.2. договору, а саме: в розмірі 88 816 грн для оплати позичальником транспортного засобу; в розмірі 0 грн для сплати ним страхового внеску за договором страхування автомобіля; в розмірі 0 грн для сплати страхового внеску по договору страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації автомобіля; в розмірі 0 грн. для сплати страхового внеску за договором страхування життя позичальника на випадок смерті або інвалідності І групи незалежними від причин на період дії кредитного договору.

Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 19.04.2016 р.(а.с. 74). Кредит погашається щомісячно частинами, сумами та в строки зазначені вищезгаданим кредитним договором.

Графік платежів за договором визначений у Додатку №2 до кредитного договору №№ 7 від 18.04.2011 року.

Згідно з інформацією про умови кредитування процентна ставка за кредитом становить 17, 5 %. (а.с. 79).

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань між ПАТ «Банк професійного спрямування» та ОСОБА_2 27.04.2011 року укладено договір застави транспортного засобу №7.2 - автомобіля Chery, модель Tiggo, 2010 року випуску, колір синій, номер шасі (кузова, рами, коляски) НОМЕР_1 , державний номерний знак/реєстраційний НОМЕР_2 (а.с. 52-54).

Пунктом 3.1 договору застави визначено, що заставодержатель набуває право звернення на предмет застави та його реалізацію у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені строки сум процентів за користування кредитом, комісії за управління кредитом (обслуговування кредитної заборгованості) та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), та/або інших грошових зобов`язань що передбачені кредитним договором: незалежно від настання строку виконання заставодавцем будь-яких зобов`язань за кредитним договором у разі настання смерті заставодавця або порушенні щодо нього справи про притягнення до кримінальної відповідальності; незалежно від настання строку виконання заставодавцем будь-яких зобов`язань за кредитним договором при настанні випадків, зазначених у п. 2.4.8. цього Договору та змістом кредитного договору.

Згідно з п.3.2. звернення стягнення на предмет застави відбувається у відповідності до чинного законодавства будь-яким із позасудових способів на вибір заставодержателя:

3.2.1. Заставодержатель може звернутися до заставодавця із пропозицією скласти Акт про звернення стягнення на заставне майно, в якому сторони зазначають про свою добровільну згоду щодо звернення стягнення на предмет застави і визначають один із способів його реалізації: - продаж заставодавцем (або його доручення, оформленим належним чином відповідною довіреністю, заставодержателем) предмету застави третій особі на користь заставодержателя або з аукціону (публічних торгів); - прийняття предмету застави у власність заставодержателем (із погашенням заставодавцем за рахунок коштів отриманих від заставодержателя внаслідок такого прийняття, зобов`язань за кредитним договором або без проведення погашення.

06 серпня 2012 року ПАТ «Банк професійного фінансування» та ПАТ «Альфа-Банк» уклали договір купівлі-продажу кредитних портфелів, у відповідності до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 7 від 18.04.2011 року. Таким чином усі права за вищезазначеним договором перейшли до ПАТ «Альфа-Банк».

Позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12 серпня 2022 року було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк» (а.с. 80-82).

Відтак, новим кредитором позичальника за кредитним договором № 7 від 18.04.2011 року стало АТ «Сенс Банк».

Відповідно до виписок з особових рахунків та розрахунку заборгованості за кредитом, наданих АТ «Сенс Банк» ОСОБА_2 не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, в зв`язку з чим станом на 04.10.2024 року виникла заборгованість у розмірі 93 340, 66 грн, яка складається із: 38896, 00 грн - основний борг; 48 122, 40 грн - прострочені проценти; 6 322, 26 грн штрафні санкції (а.с. 15, 88-89).

З метою здійснення заходів досудового врегулювання спору, позивач 06.11.2024 року направив вимогу первісному боржнику ОСОБА_2 та новому - ОСОБА_1 про усунення порушень за кредитним договором, якою повідомив їх, що у разі невиконання зобов`язань банк буде змушений розпочати стягнення на предмет заставленого рухомого майна. Однак, таку вимогу відповідач не виконав.

Розмір заборгованості по кредиту а ні третьою особою настороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 , а ні відповідачем ОСОБА_1 не оспорюється.

Позивачем доданий до апеляційної скарги витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, сформований 19.08.2024р., відповідно до якого зареєстровано обтяження як застава рухомого майна 29.04.2011 року о 13:22:19 за № 11129847 реєстратором Поповим Євгеном Вікторовичем (Донецька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України) на підставі договору застави транспортного засобу, серія та номер: 7.2, виданий 27.04.2011 року, видавник : Публічне акціонерне товариство «Банк Професійного Фінансування», ПАТ «Альфа-Банк», об`єкт обтяження транспортний засіб (автомобіль) марки «Сhery», модель «Tiggo», 2010 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , відомості про обмеження: за погодженням з обтяжувачем, боржник: ОСОБА_2 (а.с.184)

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів власником транспортного засобу який є предметом забезпечувального обтяження є ОСОБА_1 . Первинна реєстрація транспортного засобу здійснена 12.04.2011 року, цього ж дня проведена його вторинна реєстрація, 27.05.2014 року зазначений автомобіль ОСОБА_2 знято з обліку з метою його реалізації, в подальшому 26.09.2014 року відбулася вторинна реєстрація автомобіля власником якого став ОСОБА_3 , 18.03.2015 року автомобіль знято з обліку ОСОБА_3 для його подальшої реалізації та придбано й зареєстровано відповідачем ОСОБА_1 26.03.2015 року (а.с 220-225).

Застосовані норми права

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтями 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині першій статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України «Про заставу», ст. 572 ЦК України).

Згідно ч. 4 ст. 577 ЦК України моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 586 ЦК України, у редакції, чинній на час виникнення правовідносин, заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України «Про заставу» (у редакції,чинній на час виникнення правовідносин) заставодавець може відчужувати заставлене майно лише за згодою заставодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Згідно ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач не виконав свого імперативного обов`язку до початку процедури звернення стягнення на предмет застави транспортний засіб (автомобіль) марки «Сhery», модель «Tiggo», 2010 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєструвати у відповідному державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Так, на час розгляду справи судом першої інстанції у матеріалах справи був відсутній як доказ витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, про подання якого позивач заявив в уточненій (зміненій) позовній заяві від 07.02.2025р., яку суд прийняв після усунення недоліків позовної заяви 10.02.2025р. і яка була подана разом із заявою про усунення недоліків і з іншими матеріалами через підсистему «Електронний суд» (а.с.130-136).

Однак, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не звернув уваги, що у переліку документів, доданих до позовної заяви (додатки), під порядковим номером 5 міститься «витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна». Розглядаючи спір, суд не виконав свого процесуального обов`язку щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, не перевірив обставини про наявність або відсутність реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обтяження на автомобіль, а формально послався на неподання доказу, не з`ясувавши причин відсутності такого доказу у матеріалах справи при наявності заяви про його подання.

Апелянт зазначив, що у матеріалах електронної справи в підсистемі «Електронний суд» копія вищезгаданого витягу відсутня, що дає підстави вважати про його втрату судом.

У даному випадку колегія суддів дійшла до переконання, що у разі втрати долученого до матеріалів справи документу уповноваженим працівником суду першої інстанції мав бути складений акт про втрату такого документу як того вимагає Інструкція з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затверджена Наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485).

Згідно ч. 5,7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції як не ініціювалося питання про витребування вищезазначеного витягу у позивача, так і не складався відповідний акт про втрату документа.

Відтак, колегія суддів вважає слушними доводи апелянта про те, що оскільки позовну заяву судом першої інстанції було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, наявні підстави вважати, що витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна як доказ реєстрації в державному реєстрі обтяження має бути прийнятий апеляційним судом, оскільки причини неподання його суду першої інстанції прирівнюються до поважних.

Оскільки ОСОБА_2 відчужив транспортний засіб без згоди заставодержателя, а ОСОБА_1 є останнім власником заставного транспортного засобу, тому саме ОСОБА_1 має відповідати за позовом.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив рішення з недотриманням норм матеріального та процесуального права, тому із врахуванням вище наведеного апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк».

За змістом частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на ухвалення апеляційним судом нового рішення на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», на його користь з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 2422, 40 коп., у зв`язку із розглядом справи судом першої інстанції та судовий збір в розмірі 3633, 60 грн. у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.

Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (, вул.Велика Васильківська, буд 100, м. Київ,03150) задовольнити.

Звернути стягнення на предмет застави, а саме на транспортний засіб (автомобіль) марки «CHERY», модель TIGGO, 2010 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований 26.03.2015 року Калуським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області на праві власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 7 від 18 квітня 2011 року, укладеним між ПАТ «Банк професійного фінансування» та ОСОБА_2 , в розмірі 93 340, 66 грн (дев`яносто три тисячі триста сорок гривень шістдесят шість копійок), з яких: заборгованість за основною сумою по кредиту 38 896, 00 грн, заборгованість по процентах 48 122, 40 грн, штрафні санкції 6 322, 26 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання позову та апеляційної скарги розмірі 6056 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, а касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: І.О. Максюта

Судді:

В.М. Барков

Л.В. Василишин

Повний текст постанови складено 01.09.2025р.