Справа № 462/3910/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді

Гедз Б.М., у приміщенні суду у м. Львові, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 23 листопада 2008 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 3637. Заявлені позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з 23.11.2008 перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: доньку ОСОБА_3 , 2009 р.н., та доньку ОСОБА_4 , 2016 р.н. Зазначає, що після одруження із часом їхні сімейні відносини із відповідачем погіршились внаслідок різних характерів та поглядів на життя і побут. Внаслідок поглиблення розбіжностей між ними протягом останнього часу фактичні шлюбні відносини між ними повністю припинені, спільного господарства не ведуть, спільний бюджет відсутній, проживають окремо більше двох років. Позивачка вважає, що їхня сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише формально, їхнє подальше спільне життя є неможливим, відтак просить суд задоволити позов, розірвати шлюб із відповідачем.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19 червня 2025 року позов

ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 рекомендованою поштовою кореспонденцією скеровувались до відома відповідача ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї, роз`яснено право відповідача, порядок та строки подання відзиву на позовну заяву, однак як вбачається із конверта, яким відповідачу скеровувалась судова кореспонденція, такий повернуто на адресу суду неврученим адресату із зазначенням причини невручення, згідно довідки АТ «Укрпошта», «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

У визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, відповідачем відзиву до суду не подано, про наявність поважних причин не подання відзиву у встановлений строк суду не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 462/3910/25, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом та підтверджено свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 23 листопада 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували 23 листопада 2008 року шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 3637.

Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_6 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_6 .

Згідно копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , виданого 15 січня 2013 року повторно Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, встановлено, що від шлюбу у сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін також народилась донька ОСОБА_4 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження, серія

НОМЕР_3 , виданого 06.10.2016 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Позивачка звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу вказує, що їхня сім`я остаточно розпалась, а шлюб існує лише формально, а тому подальше його збереження є недоцільним, оскільки шлюбні відносини між ними припинено, більше двох років проживають окремо, спільного господарства та бюджету не ведуть, тому просить позов задоволити, шлюб з відповідачем розірвати.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, заперечень проти викладених позивачкою у позові обставин справи не подано.

За наведеного, враховуючи фактичні взаємини подружжя, встановлені причини позову, беручи до уваги також позицію позивачки щодо неможливості подальшого збереження шлюбу, суд приходить до переконання, що наведене свідчить про стійкий характер розладу у відносинах подружжя, який продовжується протягом тривалого часу, що призвело до втрати почуттів між ними та перспектив налагодження стосунків немає, відтак надалі їхнє спільне проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому їх шлюб слід розірвати.

Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що позивачка висловила своє бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватись прізвищем « ОСОБА_6 », у відповідності до ст. 113 СК України, суд дійшов висновку, що після реєстрації розірвання шлюбу між сторонами позивачці слід залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, позивачка у тексті позовної заяви просить судові витрати покласти на неї.

Керуючись ст. 12, 13, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, керуючись ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладений 23 листопада 2008 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний запис за № 3637.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_6 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/3910/25.

Суддя Б.М. Гедз