печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі судового засідання - Колесник А.Є.,

цивільна справа № 757/15822/23-ц

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за порушення грошового зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року адвокат Бондар Ігор Григорович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення 3% річних за порушення грошового зобов`язання, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив суд стягнути 39516,17 доларів США - 3 % річних за період прострочення з 03 квітня 2017 року по 25 липня 2024 року виконання грошового зобов`язання за рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 червня 2013 року у справі № 2-3508/12 та судові витрати.

У обґрунтування позовних вимог вказує, що 10 червня 2013 року Печерський районний суд міста Києва розглянув цивільну справу № 2-3508/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, відшкодування збитків та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним. Суд прийняв рішення розірвати договір та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 180000 доларів США (що становить 1438740 грн)., судові витрати в розмірі 3219 грн. Рішення набрало законної сили 16 вересня 2013 року. Ці обставини підтверджуються виконавчим листом №2-3508/12 виданим 17.10.2013 для примусового виконання судового рішення.

05 листопада 2013 року Відділом державної виконавчої служби Печерського управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.

На день подання цього позову відповідач грошове зобов`язання не виконав, що підтверджується листом Печерського ВДВС у м. Києві від 23.01.2023 року.

На підставі викладеного просив задовольнити позов.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/15822/23-ц та призначено підготовче судове засідання.

13.07.2023 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача.

01.08.2023 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності.

03.08.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на заяву про застосування позовної давності.

03.08.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про стягнення судових витрат.

28.05.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

28.06.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про уточнення розміру позовних вимог.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2025 року занесеною до протоколу судового засідання прийнято до спільного розгляду заяву про уточнення розміру позовних вимог.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За наведених обставин, з урахуванням тривалого перебування справи у суді суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, судовим розглядом встановлено, що 10 червня 2013 року Печерський районний суд міста Києва розглянув цивільну справу № 2-3508/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, відшкодування збитків та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним. Суд прийняв рішення розірвати договір та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 180000 доларів США (що становить 1438740 грн)., судові витрати в розмірі 3219 грн. Рішення набрало законної сили 16 вересня 2013 року. Ці обставини підтверджуються виконавчим листом №2-3508/12 виданим 17.10.2013 для примусового виконання судового рішення.

05 листопада 2013 року Відділом державної виконавчої служби Печерського управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження НОМЕР_3.

На день подання цього позову відповідач грошове зобов`язання не виконав, що підтверджується листом Печерського ВДВС у м. Києві від 23.01.2023 року.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

З % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році) (постанова ВП ВС від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (постанова ВП ВС від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц).

Відповідно до розрахунку надано представником позивача 3 % річних за період прострочення з 03 квітня 2017 року по 25 липня 2024 року виконання грошового зобов`язання складає 39516,17 доларів США.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд вказує наступне.

Згідно ч. 3. ч. 4 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц:вказано,що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення; невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову .

Пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, яким Цивільний Кодекс був доповнений Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та правову позицію по цьому Закону викладену в постанові КЦС ВС від 07.09.2022 у справі № 679/1136/21: «Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID -19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом, була збільшена за домовленістю сторін на підставі статті 259 ЦК України. Врахувавши, що останнім днем звернення до суду з позовом у межах строку позовної давності було 26 вересня 2020 року, а Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, вимоги банку про солідарне стягнення заборгованості з боржника разом із поручителем підлягають до часткового задоволення.»

Постанову Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №383, було продовжено карантин до 30 червня 2023 року.

Отже, в межах позовної давності будуть суми 3 % річних, що нараховуються на суму основного боргу після 2 квітня 2017 року, тому, що трирічний строк позовної давності на стягнення заборгованості по 3% річних, що виникла після 2 квітня 2017 року, продовжується до закінчення карантину на підставі Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ щодо продовження строків позовної давності, який набрав чинності 02 квітня 2020 року.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 13 420,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до детального опису робіт, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, витрати складаються у розмірі 17 496,00 грн.

Разом з тим, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 13 000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, які документально підтвердженні.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за порушення грошового зобов`язання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 39516,17 доларів США - 3 % річних за період прострочення з 03 квітня 2017 року по 25 липня 2024 року виконання грошового зобов`язання за рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 червня 2013 року у справі № 2-3508/12.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 13 420,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлений 26.06.2025 року

Суддя О.М.Соколов