Справа №197/19/25
провадження №2-о/197/12/25
Широківський районний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року

приміщення суду за адресою: вул. Соборна, 86, с-ще Широке, 53700

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гері О.Г.,

за участі:

секретарів судового засідання - Ушакової Т.М.,Слобідської Л.О.,

представниці заявниці - ОСОБА_1 ,

заявниці - ОСОБА_2 ,

представниці заінтересованої особи - Єременко Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою представниці заявниці ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

встановив:

Представниця заявниці, яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою встановлення факту постійного проживання на території України. В обґрунтування заяви посилається на те, що заявниця не має належного документального підтвердження вказаного факту, що унеможливлює її звернення до компетентних органів в Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27.03.2001 року №215/2001, саме тому єдиним можливим способом захисту є звернення до суду із заявою про встановлення фактів, які згідно закону дають підстави для набуття громадянства України.

Провадження у справі відкрито 13.01.2025.

Представниця заявниці та заявниця в судовому засіданні обставини, викладені в заяві підтримали та просили задовольнити.

Представниця заінтересованої особи в судовому засіданні практично не заперечувала щодо задоволення даної заяви.

Суд, заслухавши сторони у справі, допитавши свідків та розглянувши додані до заяви докази, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.

Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Інгулець Інгулецького району Дніпропетровської області, на момент народження прізвище " ОСОБА_5 ", батько: " ОСОБА_6 ", мати: " ОСОБА_7 ", що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 15 серпня 1967 року Інгулецькою міською радою, про що в Книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний запис № 411.

Відповідно до штампу на свідоцтві про народження ОСОБА_8 по досягненню повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_2 видано паспорт серії НОМЕР_2 .

У 1983 році заявниця закінчила Новоселівську восьмирічну школу Широківського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_3 від 11 червня 1983 року.

З 26 серпня 1985 року розпочала свою трудову діяльність, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_4 з записами про офіційне працевлаштування.

19 січня 1993 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 укладений шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище " ОСОБА_10 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим 19 січня 1993 року Червоненською сільською радою Широківського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №01.

Відповідно до штампу на свідоцтві про укладення шлюбу заявниці у зв`язку зі зміною прізвища після укладення шлюбу, 24 березня 1993 року виданий паспорт на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданим 19 січня 1993 року Червоненською сільською радою Широківського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №2.

У червні 1999 року ОСОБА_4 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , наданий Державною податковою адміністрацією України, згідно з даними, заповненими в обліковій картці, дата занесення до Державного реєстру фізичних осіб - 03.06.1999 року, що підтверджується Довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера від 22.06.1999 року.

Відповідно до виписки з домової книги, наданої Адміністратором №1 В. Куропятник Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, батько заявниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований в с. Червоне Широківського району Дніпропетровської області з ІНФОРМАЦІЯ_5 (запис № 271). Помер в с. Червоне Широківського району Дніпропетровської області ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 , виданим 04 квітня 2008 року виконавчим комітетом Новомалинівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №13.

Мати заявниці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , була зареєстрована в с. Червоне Широківського району Дніпропетровської області з 12 листопада 1985 року (запис №272). Померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 , виданим 03 грудня 2012 року виконавчим комітетом Новомалинівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 47.

Заявниця ОСОБА_8 (паспорт НОМЕР_2 , виданий Широківським РОВД 24 квітня 1985 року) зареєстрована в с. Червоне Широківського району Дніпропетровської області 28 листопада 1991 року (запис 374). Запис № 382 ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_6 , виданий 24.03.1993 року) обмін у зв`язку зі шлюбом.

Паспорт заявниця втратила, у зв`язку з чим звернулася до Відділу №12 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області. У документуванні паспортом громадянина України заявниці відмовлено, оскільки заявниця не документувалася паспортом громадянина України, то належність до громадянства України не була визначена під час загального обміну паспортів громадянина колишнього СРСР зразка 1994 року на паспорт громадянина України у період з травня 1995 року по вересень 2002 року.

Свідки у судових засіданнях підтвердили, що ОСОБА_4 з 1967 року і на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) проживала в Україні.

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у ч.1 статті 8, статті 21, ч.1 статті 24 Конституції України.

Згідно з п.5 ч.2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі №363/214/17-ц перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 статті 3 цього Закону.

Згідно з пп.1, 2 ч.1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у п.1 ч.1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у п.2, - з 13 листопада 1991 року (ч.2 статті 3 Закону України «Про громадянство України»).

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08 жовтня 1991 року №1636-ХІІ «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст.293 ЦПК України та ст.3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.

Відповідно до п.п. «а» п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року №215/2001 (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку, в редакції, чинній на час звернення заявника до суду). Отже, у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

За наведеного слід дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі ст.3 Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.

Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі №522/20494/18 (провадження №61-6498св20), від 05 квітня 2021 року у справі №523/14707/19 (провадження №61-16116св20).

Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Враховуючи усе викладене вище, суд вважає, що заявницею були надані суду належні та допустимі докази її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Таким чином суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви у повному обсязі шляхом встановлення юридичного факту постійного проживання заявниці ОСОБА_4 на території України станом на 24 серпня 1991 року, оскільки даний факт є доведеним наявними в матеріалах справи доказами, тому встановлення юридичного факту постійного проживання заявниці на території України станом на 24 серпня 1991 року необхідно їй для отримання паспорту громадянина України.

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 81, 247, 263-266, 293-294, 315, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представниці заявниці ОСОБА_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. В. Липинського, буд.7, ) про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням вимог пп.15.5) пп.15 п.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 26.08.2025.

С у д д я: О.Г.Геря