СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9879/25

пр. № 2/759/4912/25

21 серпня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Чугай В.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року до Святошинського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9791208 від 24.05.2024 року у розмірі 19 708,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.05.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та відповідач уклали Кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Первісного Кредитора та ознайомився з актуальною редакцією Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ». Після чого добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті Кредитодавця (далі - Сайт), під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту, тобто вказав свої персональні ідентифікаційні дані.

Кредитний договір підписано Відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора - 55569.

Відповідно до умов Кредитного договору, позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 520,00 грн., порядок сплати якої визначено умовами Кредитного договору. Отже, позичальнику перераховується сума в розмірі 5 200 грн.

На виконання умов Кредитного договору, 24.05.2024 року Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № НОМЕР_1 . Первісний Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі.

17.12.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.

02.04.2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач уклали Договір факторингу № 020425-У відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.

Позивач зазначає, що оскільки відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів виникла заборгованість у розмірі - 19 708,52 грн., яка складається з наступного: 5 720,00 грн. - заборгованість по кредиту; 13 988,52 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 00-9791208 від 24.05.2024 року у розмірі 19 708,52 грн. та вирішити питання щодо судових витрат.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н. О.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: 1) Інформацію: чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) платіжна картка маска-картки № НОМЕР_1 ; 2) Інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за період 24.05.2024 року у сумі 5 200 грн.; (безготівкове зарахування згідно транзакції № 41652-90102-02744 від 24.05.2024 року); 3) Інформацію: чи є / був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № НОМЕР_1 та чи знаходиться / знаходився номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ); 4) У разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за період 24.05.2024 року у сумі 5 200 грн.; (безготівкове зарахування згідно транзакції № 41652-90102-02744 від 24.05.2024 року) - надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки / платіжні інструкції / доручення), що підтвердять дану інформацію; 5) Надати повний номер рахунку маска-картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ); 6) У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки / листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Боржника).

29 травня 2025 року від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшов лист від 28.05.2025 року №БТ/Е-4545 з витребуваною інформацією, яким повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) Банком було емітовано картку № НОМЕР_4 . Вказано також, що 24.05.2024 року дійсно надійшло зарахування коштів у сумі 5 200,00 грн. Враховуючи те, що платіж проведено не по реквізитах, а через платіжну систему, у Банку відсутня інформація щодо відправника та призначення, відповідно підтвердити чи спростувати факт того, що платіж був згідно з транзакцією № 41652-90102-02744 від 24.05.2024 року банк не може. Зазначено, що номер телефону НОМЕР_3 був фінансовим номером телефону за картковим рахунком № НОМЕР_4 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ). Повний номер рахунку за карткою № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), на який зараховано кошти - НОМЕР_5 . Надано рух коштів за картковим рахунком, спеціальним платіжним засобом до якого є картка № НОМЕР_4 , за 24.05.2024 року.

Оскільки позов подано в електронній формі через електронний кабінет, примірник позовної заяви разом із доданими до неї матеріалами позивачем направлений відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання, що відповідає інформації, отриманої за відомостями з Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА у відповідності до вимог ст.ст. 43, 177 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 14 травня 2025 року відповідачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була направлена на адресу його зареєстрованого місця проживання за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА: АДРЕСА_1 .

Згідно з наявними у матеріалах справи доказами, поштовий конверт повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення / досилання стоять відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання».

Суд повторно направив копію ухвали про відкриття провадження у справі на зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 . Поштовий конверт повторно повернувся до суду без вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Суд також звертає увагу, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22).

Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи.

Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 травня 2024 року ОСОБА_1 ознайомився із умовами кредитування Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «73651» підписав Паспорт споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма).

24.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №00-9791208 за умовами якого Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.п. 1.1 Договору).

Сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає: 5 200,00 гривень. Тип Кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) «19» травня 2025 р. згідно умов пункту 3.4 цього Договору (п.п. 1.2, 1.3 Договору).

Сторонами також узгоджено, що Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на «18» червня 2024 р., та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування) (п. 1.4 Договору).

Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 1,47% (один цілих 47 сотих) від Суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 1,32 (один цілих 32 сотих)% від Суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту) протягом Строку кредитування, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (п.п. 1.5.1, 1.5.2 Договору).

Також умовами договору передбачено, що Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми Кредиту, що складає: 520,00 грн., яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4 цього Договору (п. 1.6 Договору).

Умови застосування денної процентної ставки узгоджені у п. 1.7 Договору.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 9598,20%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладення цього Договору становить 8615,75%. Орієнтовна загальна вартість Кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 33 238,40 грн. Орієнтовна загальна вартість Кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання цього Договору становить 33 043,40 грн. (п.п. 1.8 - 1.9 Договору).

Порядок розрахунку та здійснення оплати процентів, комісії та повернення суми кредиту встановлений Розділом 3 Договору.

П. 2.8 Договору сторони узгодили, що Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: «24» травня 2024 р. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 5 200,00 грн. на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_6 .

Договір кредитної лінії №00-9791208 та Додаток № 1 до нього (Графік платежів) підписані електронним підписом позичальника (електронний підпис Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону НОМЕР_3 ).

Як вбачається із довідки про ідентифікацію, виданої директором Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ», клієнт ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з яким укладено договір 00-9791208 від 24.05.2024 року ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит», акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор - 55569; час відправки ідентифікатора позичальнику - 24.05.2024 8:36:37; номер телефону / електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: НОМЕР_3.

Суд також враховує, що листом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 28.05.2025 року №БТ/Е-4545 підтверджено, що номер телефону, який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ): НОМЕР_3 .

Таким чином, підтверджено, що одноразовий ідентифікатор «55569» було направлено на номер телефону НОМЕР_3 , який належить саме ОСОБА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки директора ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» за вих. №1401/12 від 23.12.2024 року, ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, зокрема: 24.05.2024 року на суму 5 200,00 грн., які було зараховано на картку № НОМЕР_6 , банк-емітент: MONOBANK.

Вказане вбачається і з інформації, наданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у листі від 28.05.2025 року №БТ/Е-4545, яким повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) Банком було емітовано картку № НОМЕР_4 .

Як вбачається із наданої виписки по руху коштів за картковим рахунком ОСОБА_1 , спеціальним платіжним засобом до якого є картка № НОМЕР_4 , за 24.05.2024 року, 24.05.2024 року на рахунок ОСОБА_1 відбулось зарахування коштів у розмірі 5 200,00 грн.

Зважаючи на викладене, судом встановлено, що вимоги кредитного договору ТОВ «МАКС КРЕДИТ» виконало, зарахувавши на належний ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_4 грошові кошти у розмірі 5 200,00 грн., що відповідає умовам Договору кредитної лінії №00-9791208 від 24.05.2024 року.

За правилом, встановленим ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено судом, одноразовий ідентифікатор «55569» було направлено на номер телефону НОМЕР_3 , який належить саме ОСОБА_1 .

Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

П. 1.3 Договору кредитної лінії №00-9791208 від 24.05.2024 року встановлено, що строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) «19» травня 2025р. згідно умов пункту 3.4 цього Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За правилами ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до Детального розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9791208, загальна сума заборгованості становить 19 708,52 грн., з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 5 200,00 грн.; сума заборгованості за нарахованими процентами - 13 988,52 грн.; сума заборгованості за нарахованими комісіями - 520,00 грн.; штрафні санкції згідно умов договору - 2 600,00 грн.

Як вбачається із вказаного розрахунку, нарахування відсотків здійснювало відповідно до умов кредитного договору у межах строку кредитування.

У відповідності до п.п. 4.2.5 Договору кредитної лінії №00-9791208 від 24.05.2024 року, Кредитодавець має право відступити право вимоги за Договором із заміною кредитора у зобов`язанні відповідно до норм Цивільного кодексу України (в т.ч. ч.1 ст.516 ЦКУ) без згоди Позичальника, а також обов`язково повідомити Позичальника про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома Позичальника такого факту.

17 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту Суму Фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Боргів та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відповідно до Реєстру Боржників та є невід`ємною частиною цього Договору (п.п. 2.1, 2.2 Договору).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між Боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до Договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17 грудня 2024 року, боржником є: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , номер кредитного договору: 00-9791208 від 24.05.2024 року, загальна сума заборгованості 19 708,52 грн., з яких: залишок заборгованості по тілу кредиту - 5 720,00 грн., залишок заборгованості по звичайним відсоткам - 13 988,52 грн.; штрафні санкції згідно умов договору - 2 600,00 грн.

Як вбачається із платіжної інструкції в національній валюті від 27 грудня 2024 року №342, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» здійснило платіж у розмірі 1 500 000,00 грн. на користь ТОВ «МАКС КРЕДИТ» із призначенням платежу «Часткова оплата за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу №17122024 МК/Онлайн від 17.12.2024 р., без ПДВ».

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 26 грудня 2024 року №335, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» здійснило платіж у розмірі 500 000,00 грн. на користь ТОВ «МАКС КРЕДИТ» із призначенням платежу «Часткова оплата за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу №17122024 МК/Онлайн від 17.12.2024 р., без ПДВ».

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 06 січня 2025 року №358, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» здійснило платіж у розмірі 203 656,28 грн. на користь ТОВ «МАКС КРЕДИТ» із призначенням платежу «Часткова оплата за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу №17122024 МК/Онлайн від 17.12.2024 р., без ПДВ».

02 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 020425-У, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору (п.п. 1.1 Договору).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №020425-У від 02 квітня 2025 року, боржником є: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , номер кредитного договору: 00-9791208 від 24.05.2024 року, загальна сума заборгованості 19 708,52 грн., з яких: просрочене тіло - 5 720,00 грн., просрочені відсотки - 13 988,52 грн.

Як вбачається із платіжної інструкції в національній валюті від 14 квітня 2025 року №415, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 880 190,12 грн. на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» із призначенням платежу «Оплата за право грошової вимоги згідно Договору факторингу №020425-У від 02.04.2025 р. Без ПДВ».

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Зобов`язання відповідач не виконав ані перед первинними кредиторами, ані перед позивачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» надало належні та достатні докази на підтвердження права вимоги до ОСОБА_1 .

До матеріалів справи долучено Виписку з особового рахунку за Кредитним договором №00-9791208 від 24.05.2024 року, якою зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 становить 19 708,52 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5 720,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 13 988,52 грн.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув вказаний борг. Суд звертає увагу, що протягом розгляду справи відповідачем не подано пояснень чи письмових доказів на підтвердження неможливості виконання умов договору.

Судом встановлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит та відсотки за користування ним, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, кредит не повернув, нараховані відсотки не сплатив.

Оскільки умови кредитного договору відповідач не виконав своєчасно і належним чином, то суд доходить висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9791208 від 24.05.2024 року необхідно задовольнити та стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 708,52 грн.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.

Позивач надає суду платіжну інструкцію в національній валюті №12838 від 05 травня 2025 року, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 2 422 гривень 40 копійок із призначенням платежу «101; 43541163;Судовий збір, за позовом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», Святошинський районний суд міста Києва».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2 422,40 грн.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.

У поданому позові позивачем заявлена вимога про стягнення із відповідача 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, у матеріалах справи наявні: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 щодо адвоката Тараненко Артем Ігорович; довіреність від 04 грудня 2024 року, якою ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уповноважило адвоката Тараненка А.І. бути представником ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»; договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02, що укладений між Адвокатським Бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» разом із протоколом погодження вартості послуг; додаткова угода №2 до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року про надання юридичної допомоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема, щодо ОСОБА_1 , кредитний договір: 00-9791208 від 24.05.2024 року; акт прийому-передачі наданих послуг (який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025) про надання правових та юридичних послуг по боржнику ОСОБА_1 на загальну суму 7 000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Так, учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом. Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а від відповідача не надходили заперечення щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 7 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, оф. 10) суму заборгованості за Кредитним договором № 00-9791208 від 24.05.2024 року у розмірі 19 708 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісім) гривень 52 копійки, яка складається з: 5 720 (п`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок заборгованості за тілом та 13 988 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 52 копійки заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, оф. 10) судові витрати у межах сплаченого судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, оф. 10) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 серпня 2025 року.

Суддя Н.О.Горбенко