У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2025 Справа №755/27099/14-ц Провадження №6/607/33/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трембач С.О.,

без участі сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гураль Руслан Володимирович, інші особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

1. Стислий зміст позовної заяви

12 листопада 2024 року через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Гураль Р.В. звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва, інша особа: ОСОБА_2 , із заявою про визнання виконавчого листа від 31 грудня 2014 року, виданого на виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2014 року у справі № 755/27099/14-ц таким, що не підлягає виконанню (а.с. 1 3).

В обґрунтування вказаної заяви представник ОСОБА_1 адвокат Гураль Р.В. зазначив, що 26 червня 2014 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором невідновлюваної кредитної лінії № 770/11/379 від 29 лютого 2008 року в сумі 1 094 400,02 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2014 року видано виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду. 31 грудня 2014 року видано виконавчий лист № 755/27099/14-ц, а 08 лютого 2016 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції на підставі заяви ПАТ «Укрсоцбанк», поданої 03 лютого 2016 року відкрито виконавче провадження № 50043584. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2019 року (справа № 607/16147/19), стягувача у виконавчому провадженні замінено на ОСОБА_2 . В ухвалі Дніпровського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2014 року, постанові про відкриття провадження № 50043584, дата набрання законної сили є 20 жовтня 2014 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 1 рік. Виконавчий лист

від 31 грудня 2014 року № 755/27099/14-ц пред`явлений до виконання 03 лютого 2016 року, тобто після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

2. Стислий зміст заперечень стосовно заяви

13.08.2025 від представника ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» адвоката Магдич Ольги Олександрівни надійшли заперечення на заяву. У цих запереченнях адвокат стверджує, що ОСОБА_1 у своїй заяві покликається на те, що пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання. Однак це не свідчить про недійсність самого виконавчого листа № 755/27099/14-ц виданого 31.12.2014 на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва, адже боргове зобов`язання ОСОБА_1 є дійсне, воно не припинене, рішення (ухвала) суду не змінена, немає жодних інших підстав стверджувати, що виконавчий документ є недійсним. Норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не передбачають визнання недійсним виконавчого документу із закінченням строку його пред`явлення до примусового виконання. На це прямо вказує стаття 433 ЦПК України, яка регламентує поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Крім того, представник ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» вказує, що в контексті аргументів боржника ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, теоретично можна було б вести мову про оскарження дій державного виконавця, який відкрив 08.02.2016 року виконавче провадження ВП № 50043584, однак така заява передбачала б інший предмет дослідження, а зокрема чи дотримані боржником строки оскарження дій державного виконавця встановлені статтею 449 ЦПК України, чи не є пред`явлення виконавчого листа повторним тощо. Також зазначає, що заява боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню уже перебувала на розгляді Дніпровського районного суду та Київського апеляційного суду; постановою Київського апеляційного суду від 01.02.2021 року (справа № 755/27099/14) в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та зупинення виконання виконавчого документа, передано за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для подальшого розгляду (а.с. 42 44).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2025 року прийнято до свого провадження матеріали цієї заяви (а.с. 59). Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гураля Р.В. про зупинення провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гураль Руслан Володимирович, інша особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено. Провадження у цивільній справі № 755/27099/14-ц зупинено

(а.с. 72, 73).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гураля Р.В. про поновлення провадження у цивільній справі № 755/27099/14-ц задоволено. Провадження у цивільній справі № 755/27099/14-ц за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гураль Руслан Володимирович, інша особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню поновлено (а.с. 123).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2025 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» адвоката Магдич О. О. про залучення до участі у справі № 755/27099/14-ц іншої особи задоволено. Залучено до участі у цій справі як іншу особу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» (а.с. 154, 155).

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Гураль Р.В. не з`явилися, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, однак, представник подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують та просять її задовольнити.

Інші особи: ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилися, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася належним чином; ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» в судове засідання не з`явилося, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялося належним чином, проте від представника товариства адвоката Магдич О.О. надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі і у цій заяві заперечила проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України

(далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив такі обставини справи.

ІІ. Мотивувальна частина

1. Фактичні обставини встановлені судом.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2014 року заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду задоволено. Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26 червня 2014 року у справі № 729/14, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 1 094 400 грн; ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейський збір в сумі 11 344 грн (а.с. 47).

31 грудня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на ухвалу суду від 20 жовтня 2014 року (а.с. 5).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 08 лютого 2016 року ВП № 50043584, що постановлена старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 755/27099/14-ц, виданого 31 грудня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва (а.с. 6).

Постановою про заміну сторони виконавчого провадження від 11 листопада 2019 року ВП № 50043584, постановленої державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Любим А.В., замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні з АТ «Укрсоцбанк» на фізичну особу ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 (а.с. 7,8).

Відповідно до Інформації про виконавче провадження № 50043584 від 12 листопада 2024 року вбачається, що у цьому провадженні з 2016 року активно вчинялися виконавчі дії щодо стягнення заборгованості із заявника ОСОБА_1 (а.с. 9 28).

2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частини перша та друга статті 8 Конституції України).

Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року №9-зп).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

За статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша); у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина друга).

Згідно зі статтею 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина перша); суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина друга); суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України (частина третя); суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (частина четверта).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частинами першою та другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII є закінчення виконавчого провадження.

Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року (справа № 824/2/22) вказано, що підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа (див., висновки Верховного Суду, сформульовані у постановах: від 24 червня 2020 року, справа № 520/1466/14-ц;

від 09 вересня 2021 року, справа № 824/67/20; від 09 червня 2022 року, справа № 2-118/2001;

від 11 квітня 2024 року, справа № 689/1297/23).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша третя статті 89 ЦПК України).

Як встановлено судом, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2014 року заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду задоволено. Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26 червня 2014 року у справі № 729/14, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 1 094 400 грн, а також третейський збір в сумі 11 344 грн. 31 грудня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на ухвалу суду від 20 жовтня 2014 року, яка набрала законної сили.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 08 лютого 2016 року

ВП № 50043584, постановленої страшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 755/27099/14-ц виданого 31 грудня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва.

Постановою про заміну сторони виконавчого провадження від 11 листопада 2019 року

ВП № 50043584, постановленої державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Любим А.В., замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні з АТ «Укрсоцбанк» на фізичну особу ОСОБА_2 .

Відповідно до Інформації про виконавче провадження № 50043584 від 12 листопада 2024 року вбачається, що за цим провадженням з 2016 року активно вчинялися виконавчі дії щодо стягнення заборгованості із заявника ОСОБА_1 та останній не оскаржував ці дії.

Таким чином, до однієї із підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника, однак, судом не встановлено й заявником не доведено, що останній борг погасив, відтак суд констатує, що заборгованість існує на сьогоднішній день. Саме відсутність матеріального обов`язку боржника або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, є першочерговими обставинами, які мають бути з`ясовані для визнання виконавчого листа таки, що не підлягає виконанню.

Крім того, суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази того, що при пред`явленні виконавчого листа до виконання не вирішувалося питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Також суд бере до уваги ту обставину, що виконавче провадження відкрито 08 лютого 2016 року і з цієї дати державним виконавцем було вчинено низку дій у межах цього провадження, утім у справі відсутні відомості про факт оскарження рішення державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 50043584.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду заяви

Враховуючи вищенаведене, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та надавши правову оцінку зібраним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гураль Р.В., інші особи: ОСОБА_2 , ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню слід відмовити, оскільки боржником не доведено існування як матеріальних, так і процесуальних підстав для визнання цього виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Щодо стягнення судових витрат

Судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції віднести на рахунок держави, в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76 78, 81, 89, 223, 247, 352 355, 431 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гураль Руслан Володимирович, інші особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

2. Судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції віднести на рахунок держави, в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України.

3. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

4. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

6. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

7. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 13 серпня 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації:

АДРЕСА_2 .

Інші особи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп», , адреса місцезнаходження: вул. Михайла Грушевського, 10, м. Київ.

Головуючий суддя Т. І. Якімець