Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/75/22
У Х В А Л А

26.08.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Васільєва С.В., за участі секретаря судового засідання Загаєвської С.М.,

розглянувши подання начальника Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хабаля Р.Я. про визначення частки в спільному сумісному майні,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся начальник Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хабаль Р.Я. з поданням про визначення частки в спільному сумісному майні, в якому просить визначити частку майна божника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання зазначає, що на примусовому виконанні в Хмельницькому відділі державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 66423295 по виконанню судового наказу № 687/312/21 виданого Красилівським районним судом Хмельницької області від 17.06.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 заробітку доходу та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 03.04.2024 у боржника утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 143950,70 грн.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2023 року у справі № 677/75/22 визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1/8 частку житлової квартири загальною площею 29,6 кв.м. та житловою площею 19,3 кв.м., по АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності.

У спільній сумісній власності боржника ОСОБА_1 перебуває квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , але фактично не визначена його частка в майні.

Іншими ж співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Учасники справи до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 24.06.2025, вона просить подання розглядати у її відсутності, не заперечує щодо його задоволення.

ОСОБА_4 надіслала до суду заяву, в якій просить зупинити розгляд справи у зв`язку із перебуванням ОСОБА_6 в складі ЗСУ. Водночас, доказів того, що ОСОБА_6 наразі проходить військову службу, не надано.

Від інших учасників справи будь-яких заяв, клопотань до суду не надходило.

Щодо ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_2 повідомлено листом від 23.07.2025 про самовільне залишення частини.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши подання та матеріали, додані до нього, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Хмельницькому відділі державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 66423295 по виконанню судового наказу № 687/312/21 виданого Красилівським районним судом Хмельницької області від 17.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 заробітку доходу та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавче провадження № 66423295 з примусового виконання судового наказу №687/312/21 від 17.06.2021 відкрито 11.08.2021.

Постановою старшого державного виконавця від 27.01.2025 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ВЧ НОМЕР_2 .

У подальшому старшим державним виконавцем на адресу боржника надіслано виклики: від 19.02.2025 з зобов`язанням з`явитись до виконавця 05.03.2025, від 02.04.2025 з зобов`язанням з`явитись до виконавця 11.04.2025

Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Красилівською райдержадміністрацією 21.01.2004, встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Форма власності - приватна спільна сумісна. Частки не визначені.

Іншими співвласниками є ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Із рішення Красилівського районного суду від 12.04.2023 у справі №677/75/22 слідує, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15 квітня 2021 року, виданого Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 87, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З матеріалів спадкової справи № 256/2021 вбачається, що з метою отримання спадщини після смерті ОСОБА_5 до Красилівської державної нотаріальної контори звернулися його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_1 .

22 липня 2022 року державним нотаріусом Тиховською В.В. було посвідчено договір про поділ спадщини між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , згідно з яким у власність ОСОБА_1 переходить в порядку подальшого спадкування 1/2 частка у праві власності №167 будинку АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_5 , а також у власність ОСОБА_4 переходить в порядку подальшого спадкування 1/2 частка у праві власності №167 будинку АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_5 .

Разом з тим, нотаріусом постановою від 05 листопада 2021 року відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири після смерті ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_5 частка у спільно сумісній власності не була визначення за життя документально.

Тому ОСОБА_4 , звернулася до суду, та рішенням Красилівського районного суду № 677/75/22 від 12.04.2023 визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 1/8 частку житлової квартири загальною площею 29,6 кв. м. та житловою площею 19,3 кв. м., по АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №421507674 від 07.04.2025 встановлено, що, зокрема, ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Іншими співвласниками вказані ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Форма власності - приватна спільна сумісна. Частки не визначені.

Також, згідно інформаційної довідки від 08.04.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_1 :

- власником 1/8 частки є ОСОБА_4

- також співвласниками вказані ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Форма власності - приватна спільна сумісна. У цій частині щодо вказаних осіб частки не визначені.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підставою звернення виконавця до суду з даним поданням стало те, що бездіяльність боржника ускладнює виконання рішення та, на переконання виконавця, є необхідність у зверненні стягнення на майно боржника, яким він володіє спільно з іншими особами. Таке майно є спільною сумісною власністю боржника та членів його сім`ї, відсутність виділеної частки майна боржника унеможливлює виконавцю вчинити виконавчі дії, пов`язані зі зверненням стягнення на майно боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні визначений ст. 443 ЦПК України, відповідно до якої питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При вирішенні даної справи суд враховує позицію Великої Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11, в якій суд дійшов висновків, що розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 443 ЦПК України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право.

Тому, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом в порядку позовного провадження.

Обов`язок ініціювання будь-якого наступного судового процесу з метою виконання попереднього судового рішення Законом України «Про виконавче провадження» покладено на компетентні органи, уповноважені Державою на забезпечення виконання судових рішень, а не на кредитора, який правомірно очікує від Держави належного виконання остаточного судового рішення про стягнення боргу.

Повноваження виконавця на звернення з позовною заявою про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в порядку позовного провадження є повноваженням звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 2 ст. 4, ч. 4 ст.42 ЦПК України).

Спір про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є спором між боржником і іншими співвласниками майна. Після відкриття провадження за позовною заявою виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, боржник набуває статусу позивача (абзац перший частини п`ятої статті 56 ЦПК України).

За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).

У разі, якщо майно належить двом або більше особам на праві спільної власності із визначенням часток кожного з них у праві власності, то відповідно до частини першої статті 356 ЦК України майно належить таким особам на праві спільної часткової власності. Якщо розмір часток співвласників відомий, то спір про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, не виникає. Водночас може виникнути спір про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї (частина перша статті 366 ЦК України).

Якщо ж виник спір щодо визначення частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності, то судове рішення у разі задоволення позову має наслідком зміну матеріального правовідношення право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18).

При цьому відбувається припинення права власності одного виду і виникнення права власності іншого виду не тільки боржника, а й іншої особи (співвласника), яка могла взагалі не брати участі у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Відсутність згоди такої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, у тому числі заперечення самого існування права спільного з боржником права власності, свідчить про наявність матеріального спору, який не вирішувався і не міг бути вирішений у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Це новий матеріальний спір, який не може розглядатися як процесуальне питання, а тому не може вирішуватися за правилами розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові роз`яснила свою позицію шляхом уточнення своїх висновків. Зазначене уточнення полягає в такому. В разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору), або залишити заяву (подання) без розгляду (якщо правила про юрисдикцію спору не порушені).

Аналогічного ж висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 31 серпня 2022 року справа № 2-9881/02 провадження № 61-8539св21.

Таким чином, оскільки виконавець звернувся до суду для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні:

- яким боржник володіє спільно з іншими членами сім`ї (матір`ю та братом; також у реєстрі речових прав на нерухоме майно власником вказано і батька ОСОБА_5 , який помер);

- статус якого є спільна сумісна власність, частки осіб у цьому праві не визначені (окрім матері, якій за наслідком іншого судового розгляду зареєстровано 1/8 частку квартири після смерті її чоловіка ОСОБА_5 ; в іншій частині після смерті ОСОБА_5 відсутні відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину, зокрема, ОСОБА_2 ), -

а, відтак, право спільної часткової власності у співвласників частки квартири не виникало, що за таких обставин є спором про право, який належить, за усталеною судовою практикою, вирішувати в позовному провадженні, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подання про визначення частки в спільному сумісному майні необхідно залишити без розгляду та роз`яснити право на звернення із заявленою вимогою у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.257,258-260,353,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хабаля Р.Я. про визначення частки в спільному сумісному майні залишити без розгляду.

Роз`яснити право на звернення до суду в порядку загального позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст судового рішення складено 28.08.2025

Суддя С. В. Васільєв