Провадження №2/523/84/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2025 р. Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сувертак І.В.,

за участю секретаря Мельніченко Г.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі, в порядку загального позовного провадження, в залі суду № 5 у місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із залученням до участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк Ірини Миколаївни про встановлення факту прийняття спадщини,

за участю : представника позивача адвоката Сухецької С.М., представника відповідача адвоката Шиєнкова Я.Є.

Установив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про встановлення факту прийняття спадщини, з позовними вимогами: встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 . Вона є спадкоємцем першої черги після смерті батька, інших спадкоємців немає.

01.02.2016 року позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька, звернувшись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк Ірини Миколаївни (м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, 52) із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до відповіді нотаріуса Гребенюк І.М. від 01.02.2016 року за вих. № 37/02-17, спадкове майно квартира, яка належала батьку позивача на праві приватної власності, на час відкриття спадщини була переоформлена на іншу особу - відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку з чим нотаріус зазначив про відсутність підстав для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину.

У зв`язку з цими обставинами ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів.

У березні 2016 року ОСОБА_1 у встановленому порядку звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.12.2022 року (справа № 523/4255/16-ц, провадження № 2/523/344/22) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним був залишений без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19.03.2024 року (справа № 523/4255/16-ц, провадження: 22-ц/813/1141/24) апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21.12.2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування.

Визнано недійсним договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 24.03.2015 року приватним нотаріусом ОМНО Чужовською Наталією Юріївною, укладений між батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати у розмірі 3479 грн. 80 коп.

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді нотаріуса, у зв`язку з тим, що постановою Одеського апеляційного суду від 19.03.2024 року не було встановлено факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , цей факт підлягає встановленню в судовому порядку.

Зазначені обставини стали причиною її звернення до суду з вищевказаними позовними вимогами.

Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М., правом надання відзиву не скористалися.

У судовому засіданні представниця позивача, адвокатка Сухецька С.М., підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача, адвокат Шиєнков Я.Є., у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М., у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд розглядає справу за відсутності третьої особи.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, ОСОБА_3 , і ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після його смерті, інших спадкоємців, які б заявили про прийняття спадщини, немає.

01.02.2016 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька, що підтверджується письмовою заявою ОСОБА_1 від 01.02.2016 року, зареєстрованою за вх. № 96/02-17.

З відповіді приватного нотаріуса від 01.02.2016 року за вих. № 37/02-17 вбачається, що спадкове майно квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, на час відкриття спадщини була переоформлена на іншу особу ( ОСОБА_2 ), у зв`язку з чим нотаріус зазначив про відсутність підстав для видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину та рекомендував звернутися до суду для захисту її порушених прав та інтересів.

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування, у задоволенні якого рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.12.2022 року (справа № 523/4255/16-ц, провадження № 2/523/344/22) було відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19.03.2024 року (справа № 523/4255/16-ц, провадження № 22-ц/813/1141/24) апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21.12.2022 скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким її позов до ОСОБА_2 задоволено та визнано недійсним договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 24.03.2015 року приватним нотаріусом Чужовською Н.Ю. Вказана постанова апеляційної інстанції набрала законної сили.

Постановою Верховного Суду від 02.04.2025 року касаційна скарга, подана представником ОСОБА_2 адвокатом Шиєнковим Я.Є. на вказану постанову, залишена без задоволення.

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Гребенюк І.М. за № 278/01-16 від 14.06.2024 , на повторне звернення ОСОБА_1 від 07.06.2024 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька, ОСОБА_3 , нотаріусом було відмовлено, оскільки постановою апеляційного суду від 19.03.2024 року не встановлено факт прийняття спадщини, який підлягає встановленню в судовому порядку.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Метою звернення позивачки до суду з цією позовною заявою є встановлення факту прийняття спадщини для подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст.ст. 12161218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положенням ч.2 ст. 1220 ЦК України зазначено , що час відкриття спадщини день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою

Згідно до ч. 1 ст 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або уповноваженій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, за аналізом вказаних норм матеріального права, підтвердженням того, що особа, яка не проживала із спадкодавцем постійно, прийняла спадщину, є дія у вигляді подання заяви нотаріусу або уповноваженій особі відповідного органу місцевого самоврядування про прийняття спадщини у встановлений строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи за участю тих самих осіб, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційність (від лат. praejudicio) обов`язок суду прийняти без перевірки факти, встановлені набравшим законної сили судовим рішенням або вироком у іншій справі. Преюдиційні факти не підлягають доказуванню і дозволяють уникнути суперечливих судових актів, забезпечуючи економію часу та ресурсів.

Суд у даному спорі враховує висновки, викладені у резулятивній частині постанови Одеського апеляційного суду у справі № 523/4255/16-ц, згідно з якими відповідач підтвердила, що позивач є біологічною дочкою ОСОБА_3 та її звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, обставини, встановлені судом у цій справі, а також з урахуванням висновків апеляційної інстанції у цивільній справі № 523/4255/16-ц, дозволяють суду дійти переконливого висновку, що позов про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті її батька, ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

Прийняття спадщини позивачем після смерті її батька, ОСОБА_3 , підтверджується належними й допустимими доказами, які взаємопов`язані між собою, узгоджені за змістом, не містять протиріч і у сукупності утворюють достатню та переконливу доказову базу.

Зокрема, із дослідженої судом заяви позивача від 01.02.2016 року за вх. № 96/02-17 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. про прийняття спадщини після смерті її батька вбачається, що позивачка прийняла спадщину у розумінні ч.1 ст. 1268 ЦК України з дотриманням строку, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України, що повністю узгоджується з висновками, викладеними в Постанові Одеського апеляційного суду № 523/4255/16-ц.

Стаття 13 ЦК України передбачає , що : « 1. цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. 2. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. 3. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. 4. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. 5. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. 6. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.»

Правила статті 2 ЦПК України наголошують, що: «1. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

2. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

3. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є:

1) верховенство права;

2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.»

Відповідно до змісту статті 11 ЦПК України: « Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.»

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням встановлених обставин , суд вважає позовні вимоги цілком обґрунтовані та таким , що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 25, 12161218, ч.2 ст. 1220, ч. 1 ст 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, ст ст. 3, 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гребенюк Ірина Миколаївна (65035. м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, буд. 52), про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Пересипський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 25 серпня 2025 року.

Суддя