Справа № 493/1556/25
Провадження № 2/493/882/25
УХВАЛА

25 серпня 2025 року м. Балта Одеської області

Суддя Балтського районного суду Одеської області Тітова Т.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И Л А:

25.08.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю.

Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Такі вимоги Закону в позовній заяві, поданій позивачем не дотримані, оскільки позов підлягає грошовій оцінці (відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна).

Такий висновок випливає з того, що у позовній заяві позивач просить визнати за нею право власності за набувальною давністю.

Таким чином, вимога позивача про визнання права власності на майно є вимогою майнового характеру.

Так, згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VI, зі змінами, внесеними згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VIII, які набрали чинності 01.09.2015 року, розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140 грн.).

Як вбачається з позовної заяви, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Отже, судовий збір за позовну заяву про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі № 910/13737/19, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно.

Згідно п. а ч. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

На день подання позову неможливо встановити точну ціну спірного майна, оскільки позивачем надано суду висновок про вартість майна станом на 2023 рік, який станом на день подачі позову не відповідає дійсній вартості майна станом на серпень 2025 рік.

Таким чином позивачем сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру в сумі 968,96 грн та не надано суду підтвердження дійсної вартості майна станом на серпень 2025 року, оскільки згідно наведених вище норм ціна позову визначається з дійсної вартості майна на момент пред`явлення позову.

Отже, позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом зазначення ціни позову та надання доказів вартості майна, з якої сплатити судовий збір.

У відповідності із ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана із вказаними вище недоліками, залишається без руху з наданням позивачу строку для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю залишити без руху, надавши позивачу строк 10 днів з дня отримання позивачем ухвали для виправлення вищевказаних недоліків, інакше позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ