МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/5672/25
Провадження № 2-з/210/28/25
У Х В А Л А

іменем України

21 серпня 2025 року

Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Чайкіна О.В., дослідивши матеріали заяви адвоката Страх Вадима Олеговича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , про забезпечення доказів до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат Страх Вадим Олегович, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , про забезпечення доказів до подання позовної заяви шляхом витребування з Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник зазначає, що невжиття заходу забезпечення доказів, може істотно ускладнити ефективний захист права на призначення пенсії (матеріальної допомоги) та надання пільг в установленому законодавством порядку після смерті ОСОБА_3 , який загинув під час виконання службово-бойових завдань.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Ознайомившись з поданою заявою про забезпечення доказів, суд приходить до висновку, що клопотання про забезпечення доказів підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів, відповідно до положень ч. 2 ст. 116 ЦПК України, є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Частиною 4 статті 116 ЦПК України визначено, що забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Пунктом 4 частини 1 статті 117 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, заява про забезпечення доказів повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення доказів. Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо застосування положень статті 116 ЦПК України зазначений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі №367/6751/18-ц (провадження №61-23322св19).

Проте, в порушення вимог ЦПК України, заявником у своїй заяві про забезпечення доказів не наведено жодного об`єктивного факту на підтвердження необхідності забезпечення доказів шляхом витребування лікарського свідоцтва про смерть, та які об"єктивні факти свідчать, що воно може бути знищенно безповоротно, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність, тощо).

Заявником не вказано, до кого буде подано позов у майбутньому, і який його предмет.

Відповідно до положень ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні та обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів згодом або засіб доказування може бути втрачений.

Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про забезпечення доказів є необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому. Аналогічний висновок зроблено в ухвалі Верховного Суду від 02.05.2019 року під час розгляду справи №3д/9901/2/19.

Таким чином, заявником у поданій заяві не зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, оскільки Актові записи про смерть, а так само свідоцтво про смерть певної особи є офіційними документами, і їх знищення є сумнів, що свідчить про те, що заява подана без додержання вимог статті 117 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставинах, заяву слід повернути заявнику, як таку, що не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1-19, 23, 49, 117, 352-355 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Страх Вадима Олеговича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , про забезпечення доказів до подання позовної заяви повернути.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: О. В. Чайкіна