Справа № 931/638/25
Провадження № 2/931/335/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 серпня 2025 року сел. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Кідиба Т.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

20.08.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на 1/2 частини земельної ділянки та житлового будинку, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення в суд за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Так, закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною. (Постанова ВП ВС від 26.09.2024 №990/220/24)

Слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі неусунення недоліків.

Здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що як суд, так і особа, яка подала позовну заяву, наділена низкою процесуальних прав та обов`язків. Зокрема, в разі подання позовної заяви, оформленої з порушенням вимог ч.7 ст.177 ЦПК України, суддя зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позову без руху із зазначенням його недоліків.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам ч.7 ст. 177 ЦПК України) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем в позовній заяві заявлено позовні вимоги майнового характеру.

При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Ціна позову повинна відповідати дійсній ринковій вартості майна на момент подачі позову. Власники або користувачі майна мають можливість безперешкодно, за власний кошт, замовити оцінку майна у відповідного спеціаліста або ж надати докази інвентаризаційної вартості майна.

Позивач у позовній заяві вказує ціну позову в розмірі 76501 грн, що складається з вартості будинку (25525,00 грн/2 = 12761,50 грн) та вартості земельної ділянки (127479,00 грн/2 = 63739,50 грн), зазначених у висновках оцінювача про вартість об`єктів оцінки, дата оцінки 08.08.2025 рік, оцінювач ОСОБА_3 (а.с. 12,13).

Разом з тим, із долученого до матеріалів справи сертифіката № 434/21 від 07.06.2021 суб`єкта оціночної діяльності, виданого ОСОБА_3 . Фондом державного майна України, строк дії даного сертифіката до 07 червня 2024 року (а.с.16).

Отже, вважаю, що позивачем не долучено належних доказів, що підтверджують дійсну ринкову вартість спірного майна, позаяк оцінка такого майна була проведена особою без належного на те права вчинення таких дій.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно надати докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна для встановлення судом правильності сплати судового збору, а за умови зміни такої вартості в більшу сторону, провести відповідну доплату судового збору.

Згідно зі ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовну заяву необхідно залишити без руху.

Зазначені недоліки позовної заяви позивачу необхідно усунути шляхом долучення доказів на підтвердження дійсної вартості спірного майна, та, за необхідності, доплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Зазначені недоліки позивачу усунути протягом десяти днів з дня отримання ним копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба