Справа № 182/2676/25
Провадження № 2/0182/2340/2025
У Х В А Л А

Іменем України

27.08.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - Рунчевої О.В., секретаря Паламарчук П.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житло.

25.08.2025 року представника позивача ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, якою просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 до набрання чинності рішенням суду по даній справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається, що відповідач може мати намір здійснити відчуження спірного майна, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення по справі. Тому, просить вжити зазначені заходи забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову,так і на будь-якій стадії розгляду справи,якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача,за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову закріплені у ст.150 ЦПК України, згідно п.1 ч.1 якої позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, згідно яких, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову представник позивача ОСОБА_1 посилалась, що відповідач може мати намір здійснити відчуження спірного майна, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення по справі.

В даній ситуації позивачем надано докази на підтвердження того, що існує ризик, за яких спірне майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , може бути відчужено особі, яка не є стороною спору.

Крім того, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, зокрема, те, що обраний вид забезпечення позову є тимчасовим заходом і не є формою позбавлення майна або повного утруднення його використання.

Суд, не оцінюючи наперед докази, але враховуючи усі обставини та доводи, надані позивачем на підтвердження своїх вимог і, з`ясувавши обсяг позовних вимог у відповідності до виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, прийшов до висновку, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому вимога щодо накладення арешту та заборони відчуження на нерухоме майно відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-151, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житло задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.2017 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.04.2017 року, посвідчені державним нотаріусом Першої Нікопольського державної нотаріальної контори, Чубенко І.С., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 229, до набрання чинності рішенням суду по даній справі.

Відомості про сторони:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити до відома та негайного виконання відповідному відділу Державної виконавчої служби.

Термін пред`явлення даної ухвали до виконання 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева