ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м.Суми

Справа №578/815/24

Номер провадження 22-ц/816/819/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2024 року, ухвалене у складі судді Басової В.І. в сел. Краснопілля Сумської області, повне судове рішення складено 21 жовтня 2024 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір стягуваних аліментів з частки до розміру 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивував тим, що з 30 липня 2011 року він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 09 серпня 2017 року. У період шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 .

Судовим наказом Краснопільського районного суду Сумської області від 15 вересня 2017 року стягнуто з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 21 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

08 вересня 2019 року ним зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилась донька ОСОБА_5 .

29 грудня 2023 року він був звільнений з роботи. Тобто починаючи із 2019 року його матеріальне становище порівняно із 2017 роком, у якому з нього стягували аліменти в розмірі частини доходу, значно погіршився, оскільки на його утриманні перебуває не лише син ОСОБА_4 , але і дружина з 2019 року та дочка із 2023 року. Дружина отримує соціальну допомогу в розмірі 860 грн. Фактичне утримання сім`ї у складі трьох чоловік покладається виключно на позивача.

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що відбулася зміна його матеріального становища в сторону погіршення, оскільки він втратив стабільний дохід, що є однією з підстав для зменшення розміру аліментів.

Вказує, що 08 вересня 2019 року ним зареєстровано інший шлюб, у період якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_5 . Таким чином, починаючи із 2019 року, відбулися зміни у його сімейному становищі порівняно із 2017 роком, а тому на його утриманні перебуває не лише син ОСОБА_4 , але і дружина з 2019 року та дочка з 2023 року.

Зазначає, що він має захворювання опорно-рухового апарату, у зв`язку з чим перебував на лікуванні у лікувальному закладі та було проведено оперативне втручання.

Наголошує на тому, що, враховуючи погіршення його матеріального становища, зміну сімейного становища та погіршення стану здоров`я, він не спроможний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в існуючому розмірі, а тому вважає, що стягувані з його аліменти підлягають зменшенню до 1/6 частки заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та досягнення дитиною повноліття.

Відповідачкою відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що з 30 липня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 09 серпня 2017 року (а с. 6-7)

Сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5).

Судовим наказом Краснопільського районного суду Сумської області від 15 вересня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 21 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 8).

Згідно з довідкою відділу ДВС м. Луцьк від 09 січня 2024 року № 2 на виконанні у відділі ДВС м. Луцьк перебуває виконавчий лист № 578/764/17 від 02 листопада 2017 року, виданий Краснопільським районним судом Сумської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі частини на утримання дітей щомісячно і до повноліття. Станом на 31 грудня 2023 року заборгованість по аліментах відсутня ( а.с.9)

08 вересня 2019 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилась дочка ОСОБА_7 (а.с.11).

Згідно з довідкою Маневицького УСЗН №1661 від 26 грудня 2023 року ОСОБА_8 щомісячно отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн ( ас.12).

Наказом ТОВ «Лісок» №01/23-К від 29 грудня 2023 року ОСОБА_1 звільнено з роботи сторожа ТОВ «Лісок» 29 грудня 2023 року за згодою сторін ( п.1 ст.36 КЗпП України) ( а.с.13).

Згідно з довідкою ТОВ «Лісок» від 05 січня 2024 року №02/24 з ОСОБА_1 за період з 01 липня 2023 року до 29 грудня 2023 року було стягнуто та перераховано аліменти на користь ОСОБА_9 в розмірі 9191,42 грн ( а.с.14).

З індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-7 Пенсійного фонду України від 02 серпня 2024 року вбачається, що відомості про дохід ОСОБА_1 за 2024 рік відсутні( а.с.15).

Згідно з довідкою Міжнародного ліцею ім. Т.Шевченка Державного ліцею «Міжнародна українська школа» № від 04 вересня 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є учнем 5 класу Міжнародного ліцею ім. Т.Шевченка в м. Стамбул і вартість навчання складає 2000 євро за кожний семестр не включаючи вартості харчування і послуг трансферу ( а.с.36).

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 11 липня 2024 року у справі № 161/986/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну форми стягнення та зменшення розміру аліментів у задоволені позову було відмовлено ( а.с.37-39).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем існування об`єктивних підстав, визначених чинним законодавством для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч. 1 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, зміна розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку обставин, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилається на зміну його сімейного та матеріального стану.

Проте, позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували зміну в бік погіршення його матеріального становища на час звернення до суду з зазначеними позовними вимогами, або докази щодо поліпшення матеріального становища відповідача, які б слугували підставами для зменшення розміру аліментів, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України, є його процесуальним обов`язком.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про зміну обставин, які потягли за собою неможливість сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , у раніше визначеному судом розмірі.

Безпідставними є посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що підставою для зменшення розміру аліментів є те, що він не працює та втратив стабільний дохід,оскільки він є особою працездатного віку, а тому зобов`язаний утримувати сина ОСОБА_4 .

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги проте, що, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивач не може сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі частини,оскільки позивачем не надано суду належних та достовірних доказів, які б підтверджували існування перешкод для його працевлаштування.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стягнутий судовим наказом Краснопільського районного суду Сумської області від 15 вересня 2017 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та суперечитиме його інтересам.

Крім того колегія суддів наголошує, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України).

Також колегія суддів зауважує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, на матір.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Отже за встановлених обставин, позивачем не доведено наявність обставин, які відповідно до норм СК України, є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів.

Відтак, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова