Єдиний унікальний номер 728/2452/24
Номер провадження 2/728/27/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря судового засідання - Кулик Л.І.

представника позивача - адвоката Ковалюха В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Бахмацька міська рада Чернігівської області про визнання незаконним рішення,-

В С Т А Н О В И В :

26.09.2024 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі Позивач) до ОСОБА_2 (далі Відповідач-1), Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області (далі Відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Бахмацька міська рада Чернігівської області (далі Третя особа) про визнання незаконним рішення.

Вимоги позову мотивовані тим, що Позивач після смерті своєї матері ОСОБА_3 успадкував земельну ділянку площею 0.72 га, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акта серії ЧН БЧ №001160 від 11.07.1997. Разом з тим, при оформленні права власності на вказану земельну ділянку було встановлено, що має місце накладення на неї іншої земельної ділянки, а саме ділянки з кадастровим номером :01:001:0108, власником якої є ОСОБА_2 , котрому ділянку було передано у власність згідно з рішенням сімнадцятої сесії другого скликання Дмитрівської селищної ради від 04.02.2022 №123. Вказане рішення Позивач просить визнати незаконним, а також скасувати рішення про державну реєстрацію права ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0108.

Згідно з ухвалою від 27.09.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано Позивачу строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків позовної заяви, згідно з ухвалою від 10.10.2024, позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07.11.2024.

07.11.2024 підготовче засідання у справі було відкладено до 05.12.2024 за клопотанням представника Позивача, у відповідності до положень п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

05.12.2024 за клопотанням представника Позивача була призначена земельно-технічна експертиза, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено до отримання висновку експерта.

05.06.2025 провадження у справі було поновлено і призначено підготовче засідання на 02.07.2025.

02.07.2025 підготовче провадження було закрито і справу призначено до судового розгляду по суті на 30.07.2025.

30.07.2025 розгляд справи був відкладений до 01.09.2025 за клопотанням Відповідача-1, у відповідності до положень п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

У судовому засіданні представник Позивача вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав та стягнути з Відповідачів понесені Позивачем судові витрати.

Відповідач-1 та його представник адвокат Мудревська Я.В. у судове засідання не з`явилися. При цьому, Відповідач-1 причини неявки не повідомив, а його представник адвокат Мудревська Я.В. подала клопотання про відкладення розгляду справи через недостатність часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки і складання пояснень щодо даного позову. Причини неявки представника Відповідача-1 адвоката Мудревської Я.В. судом були визнані неповажними і суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи. Відзиву на позов Відповідач-1 та його представник не подали.

Представник Відповідача-2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує, відзиву на позов не подав.

Представник Третьої особи у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, письмових пояснень щодо позову до суду не направив.

Заслухавши пояснення представника Позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Щуча Гребля Бахмацького району Чернігівської області померла мати Позивача - ОСОБА_3 , після смерті якої Позивач, як спадкоємець за законом, успадкував земельну ділянку площею 0.72 га, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акта серії ЧН БЧ №001160 від 11.07.1997 і розташована в с.Щуча Гребля, (а.с.8, 9, 10-11, 30, 31, 71-83, 144-145).

Відповідно до рішення Дмитрівської селищної ради 20 сесії 8 скликання від 08.10.2021 №218, ОСОБА_2 був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства, орієнтовної площею 2.000 га, розташованої в АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно з рішенням Дмитрівської селищної ради 17 сесії 8 скликання від 04.02.2022 №123, було затверджено проект землеустрою ОСОБА_2 щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0.9191 га, кадастровий номер :01:001:0108, для ведення особистого селянського господарства, розташовану в АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.09.2024, за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0.9191 га, кадастровий номер :01:001:0108; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 64211549 від 18.07.2022 (а.с.13).

Виходячи із рішення №РВ-024 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 11.06.2024, державним кадастровим реєстратором було відмовлено ОСОБА_1 у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної дідянки, у тому числі з таких підстав: розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; перетин з ділянкою :01:001:0108; площа співпадає на 73.2398 (а.с.15, 16).

Виходячи із висновку експерта від 19.05.2025 №СЕ-19/125-25/373/ЗТ, одна із земельних ділянок (земельна ділянка площею 0.1759 га), загальна площа яких складає 0.72 га, які належать ОСОБА_3 згідно з державним актом на право власності на землю серії ЧН БЧ 001160 від 11.07.1997, накладається (перетинається) на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0108 площею 0.9191 га, яка належить ОСОБА_2 (а.с.118-126).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Положеннями ст.125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, в межах їх повноважень.

Відповідно до підпунктів 9, 10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», який набрав чинності з 01.01.2013, усі державні акти, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними, незалежно від наявності чи відсутності кадастрового номера. До 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Із 01.01.2013, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр», державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний акт на право приватної власності на землю ЧН БЧ 001160 на земельну ділянку розміром 0.72 га, виданий Дмитрівською селищною радою на ім`я ОСОБА_3 у липні 1997 року і є дійсним.

У той же час, Відповідачу-1 земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0108 площею 0.9191 га була виділена у власність у 2021 році.

Відповідно до статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті), здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації, здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до пункту 4 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», у разі, якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Положеннями частини 6 статті 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що однією з підстав для відмови в проведенні державної реєстрації земельної ділянки є знаходження в межах земельної ділянки, що підлягає реєстрації, іншої земельної ділянки або її частини. При цьому власник не зможе одержати кадастровий номер, який є обов`язковим у разі відчуження земельної ділянки.

Частинами 1-3 ст.158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку (частина 5 ст.158 ЗК України).

Відповідно до ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно зі ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст.391 ЦК України та ст.155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно зі ст.393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним за скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта: органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання такого акта.

У Постанові від 23.11.2023 у справі №370/457/20 Верховний Суд дійшов висновку, що при частковому накладенні земельних ділянок, власник такої ділянки може, зокрема, оспорювати відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування.

Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (частина 1 ст.153 ЗК України).

Відповідно до частини 2 ст.90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 13 ст.79-1 ЗК України, земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується, зокрема, в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

У сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що рішення Дмитрівської селищної ради 17 сесії 8 скликання від 04.02.2022 №123 у частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_2 загальною площею 0.9191 га, кадастровий номер :01:001:0108, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_1 є незаконним і підлягає скасуванню.

Державна реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0108, яка проведена на підставі вищезазначеного рішення Дмитрівської селищної ради, створює Позивачу перешкоди у реалізації своїх прав власника на успадковану після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку, а тому фактично є втручанням зі сторони Відповідачів у право Позивача на мирне володіння ним своїм майном.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову з Відповідачів на рахунок держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого Позивач звільнений, як особа з інвалідністю ІІ групи.

Окрім того, з Відповідачів на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.81-83, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Бахмацька міська рада Чернігівської області про визнання незаконним рішення задовольнити повністю.

Визнати незаконним рішення Дмитрівської селищної ради 17 сесії 8 скликання від 04.02.2022 №123 у частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_2 загальною площею 0.9191 га, кадастровий номер :01:001:0108, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_1 .

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 64211549 від 18.07.2022, державного реєстратора Бахмацької міської ради Чернігівської області Ширінкіної Лесі Олексіївни, на підставі якого зареєстроване право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0.9191 га, кадастровий номер :01:001:0108, для ведення особистого селянського господарства, розташовану в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області на користь держави судовий збір по 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. з кожного

Стягнути з ОСОБА_2 та Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта по 3877 (три тисячі вісімсот сімдесят сім) грн. 65 коп. з кожного.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- Дмитрівська селищна рада Ніжинського району Чернігівської області, 16572, с.м.т.Дмитрівка Ніжинського району Чернігівської області, вул.Незалежності,18, .

Третя особа Бахмацька міська рада Чернігівської області, 16500, м.Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, вул.Соборності,42, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода