Справа №591/7232/25
Провадження № 4-с/591/20/25
У Х В А Л А

25 серпня 2025 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Полякової А.О.,

державного виконавця Красулі Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу №591/7232/25 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м.Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, мотивованою тим, що 19.06.2025 у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду подала до виконавчої служби заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду. Повідомленням від 23.06.2025 державний виконавець повернула виконавчий документ без прийняття до виконання на підставі п. 7 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» із зазначенням, що рішення суду не передбачає застосування заходів примусового виконання. Вважає такі дії державного виконавця неправомірними. У виконавчому листі визначено: допустити негайне виконання рішення суду в частині скасування наказу про запровадження режиму простою та виведення позивачки на роботу. Позивачки фактично не допущені роботодавцем до роботи.

Просить: визнати протиправним дії старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Красулі Дмитра Андрійовича та скасувати повідомлення № 109131 від 23.06.2025 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми, виданого 19.06.2025 у справі № 591/12006/24; зобов`язати відповідача відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми, виданого 19 червня 2025 року у справі №591/12006/24 в частині негайного виконання рішення щодо виводу ОСОБА_1 на роботу.

Ухвалою суду від 02.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено скаргу до судового розгляду.

У судовому засіданні державний виконавець заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що резолютивна частина наданого скаржником виконавчого документа не передбачає заходів примусового виконання рішень, які визначені Законом України «Про виконавче провадження». У заяві про відкриття виконавчого провадження скаржниця зазначає, що 19.06.2025 вийшла на роботу. У виконавчому листі не міститься чітких роз`яснень щодо заходів примусового виконання рішення для забезпечення його виконання в частині скасування наказу про запровадження режиму простою та виведення позивача на роботу. Державний виконавець діяв відповідно до вимог законодавства.

У судове засідання скаржник та представник не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник скаржника надав клопотання про розгляд справи без його участі.

У судове засідання представник боржника не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Своєї позиції стосовно поданої скарги не висловив.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що у провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебувала справа №591/12006/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сумського державного університету про скасування наказу, стягнення недоотриманого доходу та відшкодування моральної шкоди.

18.06.2025 судом було видано виконавчий лист про визнання незаконним та скасування наказу Сумського державного університету №2350-ІІ від 04.11.2024 «Про запровадження режиму простою», допущення негайного виконання рішення суду в частині скасування наказу та виведення позивачок: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на роботу. У виконавчому листі зазначено, що рішення суду підлягає негайному виконанню (а.с. 5)

19.06.2025 представник стягувача звернувся до СумДУ із заявою про усунення перешкод виконання рішення, у якій повідомив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вийшли на роботу з метою виконання своїх посадових обов`язків, проте їх не було забезпечено комп`ютерною технікою, що унеможливлює виконання ними посадових обов`язків, що свідчить про умисне перешкоджання виконанню рішення (а.с. 6).

ОСОБА_1 звернулась до Зарічного ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №591/12006/24 про негайне виконання рішення суду в частині виведення її на роботу.

23.06.2025 державний виконавець Зарічного ВДВС Красуля Д.А. видав повідомлення про повернення вказаного виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з підстав, що рішення суду не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. При цьому державний виконавець керувався положенням п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 7)

За положеннями статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів у випадках передбачених законом.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до підпункту 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд також зауважує, що дії державного виконавця мають ґрунтуватися на принципах верховенства права та законності, а також на повній відповідності до вимог чинного законодавства. Виконавець не має права відмовляти у відкритті виконавчого провадження на підставах, не передбачених законом.

У цьому випадку, державний виконавець послався на п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким виконавчий документ повертається, якщо "виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень".

Однак, суд вважає, що такий висновок державного виконавця є помилковим та суперечить нормам законодавства про виконавче провадження.

Згідно зі статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень немайнового характеру здійснюється державним виконавцем шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, виконавець має право накласти на боржника штраф.

Рішення про «виведення позивачки на роботу» є рішенням немайнового характеру, яке зобов`язує боржника (Сумський державний університет) вчинити певні дії. Відповідно до статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» «... у разі невиконання боржником рішення про поновлення на роботі, виконавець надсилає боржнику письмову вимогу про виконання рішення. У разі невиконання боржником рішення, виконавець складає акт про невиконання рішення та накладає штраф.».

Таким чином, у даному випадку, примусове виконання рішення передбачає застосування заходів, визначених Законом, а саме, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та, у разі невиконання боржником рішення, накладення штрафу.

Посилання державного виконавця на те, що у виконавчому листі не міститься чітких роз`яснень щодо заходів примусового виконання, не може бути підставою для повернення виконавчого документа. Виконавчий лист, виданий судом, є достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження. Визначення та застосування заходів примусового виконання є прямим обов`язком державного виконавця, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, державний виконавець зобов`язаний був відкрити виконавче провадження та вчинити дії, передбачені Законом, з метою забезпечення примусового виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа без прийняття до виконання є протиправними, а повідомлення № 109131 від 23.06.2025 таким, що підлягає скасуванню. З метою поновлення порушеного права скаржника суд вважає необхідним зобов`язати державного виконавця відкрити виконавче провадження за поданою заявою. Відповідно, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 447-448 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним дії старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Красулі Дмитра Андрійовича по поверненню виконавчого документа без прийняття його до виконання.

Скасувати повідомлення № 109131 від 23.06.2025 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми, виданого 19.06.2025 у справі № 591/12006/24.

Зобов`язати державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми, виданого 19 червня 2025 року у справі №591/12006/24 в частині негайного виконання рішення щодо виведення ОСОБА_1 на роботу.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складання повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 25.08.2025.

Суддя О.О.Ніколаєнко