Справа № 595/862/25
Провадження № 2/595/370/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі : головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі: Присташ П.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що у них різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, немає згоди у вирішенні спільних сімейних питань. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, мотивуючи тим, що відповідач будучи батьком дитини не виконує батьківських обов`язків, матеріальної допомоги дитині не надає, хоча може надавати таку матеріальну допомогу. Зазначає, що їй відомо, що відповідач працює у Республіці Польща в ТОВ «Хмура Будівництво», однак, участі в оздоровленні, харчуванні, придбанні одягу дитині не бере. Для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вважає за необхідне, стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі однієї третьої заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, зазначає, що з моменту народження дитини до досягнення нею трирічного віку для неї, як для матері дитини, необхідні грошові кошти для належного харчування, придбання спеціальних медичних засобів (вітаміни, антидепресанти), періодичних медичних обстежень, користування послугами таксі. Вважає за необхідне, стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дружини у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою суду від 12 червня 2025 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам по місцю реєстрації.

10.07.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме в частині позовних вимог про розірвання шлюбу визнає повністю, в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, визнає позовні вимоги частково, а саме, в розмірі 1281,5 грн., покликаючись на наступне. Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років становить 2563 грн. Отже, рекомендований розмір аліментів для дітей до 6 років становить 1281,5 грн. на дитину. Максимальний розмір аліментів не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, тобто до 6 років - 25630 грн, а від 6 до 18 років - 31960 грн. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, сторона відповідача заперечує позовні вимоги повністю з огляду на наступне. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, позивачка ОСОБА_1 вказує, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини в заявленому розмірі, оскільки як вбачається з копії строкового трудового договору від 09 травня 2024 року, розмір заробітку ОСОБА_2 становив 4 242 злотих. Разом з тим, зазначає, що вказаний договір був укладений відповідачем та його колишнім роботодавцем 09 травня 2024 року і строк дії його закінчився 31 грудня 2024 року. Тому вирішуючи зараз питання про стягнення аліментів із відповідача на утримання дитини та дружини вищевказаний розмір заробітку не може прийматися до уваги. Станом на даний час відповідач, перебуваючи у Польщі, не має роботи та сталого заробітку і відповідно не може сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини в заявленому розмірі. Крім того, згідно з інформацією сторони відповідача, позивачка здійснює підприємницьку діяльність, будучи зареєстрованою як ФОП та отримує доходи від вказаної діяльності. За наведених обставин вважає, що правові підстави для стягнення аліментів на утримання дружини із ОСОБА_2 відсутні.

Позивач у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу без її участі, вимоги позовної заяви підтримує повністю та просить задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача Рекуш О.Р. подав до суду заяву про розгляд справи в його та відповідача відсутність. Крім того, просить при вирішенні даної справи врахувати позицію сторони відповідача, яка відображена у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

14 жовтня 2022 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №154, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

У шлюбі сторони мають одну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В Постанові Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Крім того, дитина проживає з позивачкою, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2022/001136934 та витягом з реєстру територіальної громади 2023/004668421, з яки вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Між сторонами відсутня домовленість про утримання дитини та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивачки до суду.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 і ч.3 181 СК України.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

На підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/3, позивачка посилається на те, що відповідач працює у Республіці Польща в ТОВ «Хмура Будівництво», в підтвердження чого долучає копію строкового трудового договору укладеного між ТОВ «Хмура Будівництво» та ОСОБА_2 , однак термін дії даного договору закінчився, оскільки строк на який він укладався з 09.05.2024 по 31.12.2024.

Враховуючи те, що обов`язок щодо утримання дитини покладається на обох батьків, та те, що дитина проживає з матір`ю, а відповідач не виконує обов`язки по їх утриманню, вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, позивачка просить суд стягнути аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки вона потребує грошових коштів для належного харчування, придбання медичних засобів, періодичних медичних обстежень тощо.

За змістом ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.

Згідно з ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Як вбачається із наданої на виконання ухвали суду Головним управлінням ДПС у Тернопільській області податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, за податковий (звітний період) 2024 року обсяг доходу ОСОБА_1 становить 80000 грн.

З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, зважаючи на те, що відповідач за віком та станом здоров`я є працездатним, а також те, що відсутні докази того, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини, яка виховує його дитину, до досягнення дитиною трьох років, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/8 заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,268,430 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.24,56,80,84,104,105,112,180,182,184,191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 14 жовтня 2022 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 154.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 10.06.2025 та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 10.06.2025 і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп судового збору.

В силу ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя: Р. О. Содомора