ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/469/24Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 22-ц/817/943/25 Доповідач - Гірський Б.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Гірського Б.О.

суддів - Хоми М.В., Храпак Н.М.

розглянув заяву ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Александров Віктор Валерійович про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності, виплату грошової компенсації та визнання набуття права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Припинено право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/8 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішено виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошову компенсацію вартості 1/8 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 160 929 гривень, що попередньо внесена ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду НОМЕР_1 згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 04-1800552/1/С від 04.01.2024 (отримувач ТУ ДСА у Тернопільській області, код отримувача 26198838), та у сумі 127 334 гривні, що попередньо внесена ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду НОМЕР_1 згідно з платіжною інструкцією № 2.85960647.1 від 23.01.2025 (отримувач ТУ ДСА у Тернопільській області, код отримувача 26198838), а всього у загальній сумі 288 263 гривні.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/8 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати у виді судового збору у сумі 2 882 гривні 63 копійки та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, у сумі 15 281 гривня 28 копійок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог позивача в повному обсязі.

26 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Александров В.В. звернувся до Тернопільського апеляційного суду із заявою про забезпечення позову, згідно якої просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчужувати 1/8 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), яка належить йому на підставі договору дарування посвідченого 04 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Галиною Миронівною та зареєстрованим за реєстровим № 1055, - до набрання рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2025 року у справі №607/469/25 законної сили.

Обґрунтовував її тим, що зі змісту позовної заяви та судового рішення, а також Інформаційної довідки з ДРРП №405141479 від 25.11.2024 ОСОБА_1 володіє 7/8 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Іншим співвласником житлового будинку є: ОСОБА_2 , якому належить 1/8 частки на підставі договору дарування посвідченого 04.10.2022 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Галиною Миронівною та зареєстрованим за реєстровим № 1055. Таким чином, співвласниками даного житлового будинку є 2 особи.

На думку позивачки, одним із вірогідних варіантів унеможливлення виконання рішення суду відповідачем, може бути нівелювання правової конструкції позивача, шляхом відчуження своєї частки третім особам, з метою перешкоджання захисту прав та інтересів позивачки, а також виконання рішення суду.

Розгляд заяви відбувається відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвокат Александров В.В., перевіривши їхні доводи, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає до задоволенню виходячи з наступного.

За змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Способи забезпечення позову, які передбачені частиною першою статті 150 ЦПК України, залежать від характеру спірних правовідносин, позовних вимог та інших обставин конкретного спору, що зумовлюють необхідність забезпечення виконання судового рішення. Перелік таких способів не є вичерпним.

До видів забезпечення позову законом віднесено, зокрема, накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України), а також заборону вчиняти певні дії (пункти 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України).

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 зазначено: «конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майновим наслідкам заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 вказано: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі № 522/1514/21.

Відповідно, позивачка має право заявляти вимогу про забезпечення позову, обравши спосіб, який, на її думку, буде гарантувати виконання рішення суду, винесеного на її користь.

З матеріалів справи вбачається і судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права власності, виплату грошової компенсації та визнання права власності.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду в частині заявлених позовних вимог до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права власності, виплату грошової компенсації та визнання набуття права власності.

Позовні вимоги до ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 володіє 7/8 частками житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також співвласником цього житлового будинку є ОСОБА_2 , який володіє 1/8 часткою спірного нерухомого майна.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 7/8 часток; ОСОБА_2 1/8 частка (т. 3 а.с. 145-147).

Таким чином, позивач довів існування між сторонами спору, існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи характер спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову у вигляді накладення заборони вчиняти дії щодо відчужування 1/8 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 - до набрання рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2025 року у справі № 607/469/25 законної сили, безпосередньо пов`язаний з суб`єктивними правами позивача на предмет спору та спроможний забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

З огляду на вищезазначене, враховуючи предмет і підстави позову та, приймаючи до уваги, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову спрямований на ефективний захист прав позивача і може забезпечити фактичне виконання судового рішення у майбутньому, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість поданої заяви представником ОСОБА_1 - адвокатом Александровим В.В. про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Александров Віктор Валерійович про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити вчиняти дії щодо відчуження 1/8 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), яка належить йому на підставі договору дарування посвідченого 04 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Галиною Миронівною та зареєстрованим за реєстровим № 1055, - до набрання рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2025 року у справі №607/469/25 законної сили.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали надіслати заявнику, а також для її негайного виконання учасникам справи, відповідним державним та іншим органам, для вжиття відповідних заходів.

Ухвала є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Головуючий: Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Храпак Н.М.