1Справа № 333/2110/25 6/335/112/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Сиротенко В.К., за участю секретаря судового засідання Кумер А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя по цивільній справі №333/2110/25 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Тивоненко Д.Р. в інтересах заявника звернувся до суду з зазначеною заявою за змістом якої просить розстрочити розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 06.08.2025 року у справі № 333/2110/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України шкоди в порядку регресу в сумі 162 150,00 грн., строком на один рік.
В обґрунтування зазначених вимог представник заявника зазначає, що відповідно до рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 06.08.2025 у цивільній справі №333/2110/25 позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 162 150 (сто шістдесят дві тисячі сто п`ятдесят) гривні 00 копійок та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514 (одна тисяча чотирнадцять) гривень 00 копійок. Разом з цим зазначає, що відповідач дійсно є особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, як винуватець ДТП, відповідач визнав вину та добровільно виконує рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 20.02.2025 року у справі № 335/1640/24 (сплачує по 4000-5000 грн. щомісяця), яким з нього на користь ОСОБА_2 (потерпілої особи) стягується 670 114,01 грн., що прямо впливає на матеріальний стан відповідача. ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, щомісяця отримує зарплату близько 16 000,00 грн., має статус ВПО та винаймає житло за 6000 грн. щомісяця, що також впливає на його матеріальний стан. Відповідач не відмовляється виконувати рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 06.08.2025 року у справі № 333/2110/25, але без розстрочки виконання рішення суду, зумовить неможливість виконання з боку відповідача інших зобов`язань. За вказаних обставин просить суд розстрочити виконання рішення суду на один рік.
В судове засідання сторони не з`явились. Про місце, день та час розгляду вищезазначеної заяви повідомлялись у встановленому законом порядку.
Представник заявник адвокат Тивоненко Д.Р. до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд поданої ним заяви про розстрочення виконання рішення суду без його участі. Вимоги викладені ним в заяви підтримує та просить задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України, заява про розстрочення виконання судового рішення розглядається у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, неявка учасників судового процесу в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про розстрочення виконання судового рішення, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Враховуючи, що розгляд заяви про розстрочення виконання судового рішення відбувався у відсутність учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно із ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 1ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні "Іванов проти України", право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, як би національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції").
Відповідно до ч. 1ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Згідно ч. 3ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч. 4ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Згідно ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10постанови від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
У постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.
Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними та такими, що не залежать від волі сторін.
Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач ОСОБА_1 звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання рішення, посилається на матеріальний стан, та наявність зобов`язань за результатами розгляду справи № 335/1640/24 (сплачує по 4000-5000 грн. щомісяця), яким з нього на користь ОСОБА_2 (потерпілої особи) стягується 670 114,01 грн. Крім того відповідач, як на підставу звернення з відповідною заявою, посилається на те, що є ВПО, винаймає житло. Без розстрочки виконання рішення суду, зумовить неможливість виконання з боку відповідача інших зобов`язань, в тому числі зі сплати вартості комунальних послуг. За вказаних обставин просить суду розстрочити виконання рішення суду на один рік, шляхом сплати рівними частинами .
Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена (ч. 7 ст. 435 ЦПК України).
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що боржник має труднощі у виконанні ним рішення суду, однак має намір його виконати та сплатити заборгованість, суд вважає, що існують обставини які істотно ускладнюють виконання рішення суду, тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, заперечень проти заяви позивачем на адресу суду не надано.
Керуючись ст.ст.81,247,435 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя по цивільній справі №333/2110/25 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Розстрочити виконання рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 06 серпня 2025 року по цивільній справі № 333/2110/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 162 150 (сто шістдесят дві тисячі сто п`ятдесят) гривні 00 копійок, на один рік зі сплатою рівними частинами в сумі 13 512 (тринадцять тисяч п`ятсот дванадцять) гривень 50 копійок щомісячно, починаючи з дати набрання ухвалою законної сили.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26.08.2025 року.

Суддя В.К. Сиротенко