Справа № 565/2827/24
Провадження № 2-п/565/7/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Зейкана І.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Щур Н.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2025 року у справі №565/2827/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Кузнецовського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини. Заочним рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24.01.2025 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 був задоволений повністю, стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня пред`явлення позову, тобто з 24 грудня 2024 року в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто із ОСОБА_3 до Державного бюджету України 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач 04 червня 2025 року звернувся до суду із заявою про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення від 24.01.2025 року, посилаючись на те, що станом на момент подання цієї заяви відповідача як судові повістки, так і заочне рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2025 року в справі №565/2827/24 не надходили з суду та він їх не отримував, тому не знав про перебування на розгляді суду справи про стягнення аліментів та не подав відзиву на позовну заяву і не з`явився до суду для її розгляду. З позовними вимогами про стягнення аліментів він не погоджується, зважаючи на наступне. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сторін народилася дочка ОСОБА_5 . У 2024 році ОСОБА_4 подала до Нахимівського районного суду м.Севастополя позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, у тому числі, на утримання їхньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Нахимівського районного суду м.Севастополя від 05 серпня 2024 року в справі №2-666/2024 з відповідача на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання їхньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 8091 рублів щомісячно. На підставі цього судового рішення з відповідача щомісячно стягуються аліменти. Незважаючи на це, ОСОБА_4 подала до Кузнецовського міського суду Рівненської області аналогічну справу про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання їхньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки від його заробітку щомісячно.

За наслідком цього заочним рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2025 року в справі №565/2827/24 стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_4 на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дня пред`явлення позову, тобто з 24 грудня 2024 року, аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Дані два судових рішення є аналогічними та з відповідача на користь дочки двічі стягнуті аліменти. Тобто, підставою цього позову до суду, заявленого ОСОБА_4 , стала неправдива інформація щодо того, що відповідач не здійснює утримання дочки. З цієї підстави ОСОБА_3 повідомляє суду ці обставини та за рамками цієї справи вирішити питання щодо виявлення неповаги позивачки в цій справі до суду, подаючи завідомо неправдиву інформацію суду.

Крім того, відповідач повідомляє суд, що причиною його нез`явлення до суду є те, що йому не відомо було про розгляд справи Кузнецовським міським судом Рівненської області, правонаступником якого є Вараський міський суд Рівненської області, через те, що його постійним на той час та до цього часу місцем проживання є не м.Вараш Рівненської області.

У зв`язку з тим, що відповідачу повне заочне рішення не було вручене з моменту його ухвалення по даний час, а з його текстом він ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень 31 травня 2025 року, тому заявляє про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшло заперечення в якій вона просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2025 року у справі та залишити в силі рішення. Позивачка вважає рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2025 року у справі № 565/2827/25 законним, винесеним з урахуванням вимог чинного законодавства України та просить залишити його в силі з урахуванням наступних підстав.

По-перше, відповідач у своїй заяві зазначає, що позивачка вводить суд в оману, не повідомляючи місце проживання чи реєстрації відповідача. Проте сам відповідач у своїй же заяві про перегляд заочного рішення суду вказує місце реєстрації місто Вараш та надає копію свого паспорту з місцем реєстрації, яке і було зазначено позивачкою у її позовній заяві.

По-друге, відповідач вважає, що з нього стягнуті аліменти у розмірі однієї третини, що суперечить частині 5 ст. 183 СК України. Проте стаття 183 СК України не носить імперативний характер, і розмір аліментів визначається судом з урахуванням всіх обставин, які мають істотне значення для справи. Позивачка просила суд при визначенні розміру аліментів на дитину врахувати істотну обставину те, що вона є особою з інвалідністю 1 групи за онкологічним захворюванням, довідка до акту огляду МСЕК та індивідуальна програма реабілітації інваліда долучені до матеріалів справи. Працювати та утримувати дитину позивачка наразі не може, враховуючи її фізичний стан. Тож розмір аліментів відповідає чинному законодавству України.

По-третє, відповідачем додані до заяви рішення Нахимівського районного суду міста Севастополя по справі № 2-666/2024 від 05 серпня 2024 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини та квитанції російською мовою про фінансові послуги. Позивачка зазначала у позовній заяві і наразі підтверджує, що вона разом з дитиною у 2022 році виїхала до Канади, де мешкає і по цей час. Відповідач, наскільки у 2024 році стало відомо позивачці, проживає у Швеції та працює там. І позивачка має намір звернутися до Швеції через Міністерство юстиції України для визнання рішення українського суду та стягнення аліментів з відповідача. На окупованій території України, а саме в Криму, позивачка не зверталась за стягненням аліментів, оскільки відповідач зареєстрований у місті Вараш Рівненської області, сама позивачка має зареєстроване місце проживання у місті Києві, тобто навіть за підсудністю про Крим не йде мова. Також позивачка розуміє, що рішення суду, винесене незаконною владою, ніде не підлягає виконанню, тобто є нікчемним. Також у позивачки відсутні банківські картки чи рахунки у будь якому російському банку. Більш того, оскільки вона проживає в Канаді з 2022 року, де заборонено використання будь-яких карток рф, то у 2024 році навіть не зверталася б за стягненням аліментів, які просто неможливо отримати. Позивачка заперечує отримання аліментів від відповідача по цей час, вважає що квитанції, надані відповідачем російською мовою, підтверджують «финансовые услуги списание по переводу», але в копіях цих документів не зазначено ні платника, ні отримувача коштів.

Окрім того, просить суд врахувати, що відповідач долучив до заяви копії документів, що викладені іноземною мовою (російською), без відповідного їх перекладу українською мовою та належного засвідчення (зокрема, рішення Нахимівського суду міста Севастополя (без нотаріально засвідченого перекладу) та копії документів про фінансові послуги).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте до суду з`явився його представник ОСОБА_1 , який надав пояснення аналогічні до змісту заяви про перегляд заочного рішення по справі.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте до суду з`явився її представник ОСОБА_2 , яка заперечила проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення з підстав, які виклала у запереченнях.

Дослідивши матеріали справи та заяву про перегляд заочного рішення, суд доходить висновку про залишення заяви без задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24.01.2025 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 був задоволений повністю. Стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня пред`явлення позову, тобто з 24 грудня 2024 року в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

За вимогами ч.1-2 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Згідно із ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У матеріалах справи відсутні докази вручення заочного рішення відповідачу. Зі змісту заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що відповідач з текстом рішення ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень 31 травня 2025 року. Таким чином, оскільки заява про перегляд заочного рішення суду подана 04.06.2025, тобто в межах строку, передбаченого ч. 3 ст. 284 ЦПК України, суд доходить висновку про наявність підстав для поновлення відповідачу пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом було встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз глави 11 ЦПК України «Заочний розгляд справи» дає підстави зазначити, що заочне рішення може бути скасоване судом, що його ухвалив, лише при сукупності наступних умов: 1) поважність причини неявки в судове засідання та неподання відзиву на позов, про які відповідач не мав можливості повідомити суду; 2) встановлення судом, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для вирішення справи. Відсутність однієї з умов виключає можливість скасування заочного рішення.

Як на підставу скасування заочного рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24.01.2025, відповідач посилається на рішення Нахимівського районного суду міста Севастополя по справі № 2-666/2024 від 05 серпня 2024 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини. В той же час, відподно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території", державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Таким чином, у суду відсутні підстави брати до уваги рішення Нахимівського районного суду міста Севастополя по справі № 2-666/2024 від 05 серпня 2024 року. Інших доказів на підтвердження сплати аліментів на утримання дитини відповідач до суду не подав.

За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для перегляду та скасування заочного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 287-288 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити відповідачу ОСОБА_3 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2025 року у справі №565/2827/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2025 року у справі №565/2827/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Ю. Зейкан