ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/7318/25 Провадження № 2/636/3484/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Карімов І.В., розглянувши матеріали за позовною заявою директора ТОВ «НПЦ «Даника Плюс» Лапідус Володимира Йосиповича до ТОВ «Шестаковське», Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області , Головного управління Держгеокадастру у Харківської області про розірвання договору оренди та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року директор ТОВ «НПЦ «Даника Плюс» Лапідус В.Й. звернувся до суду від імені цієї юридичної особи із позовною заявою до ТОВ «Шестаковське», Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області , Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, в якій просив скасувати договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 , Є-0,5588 га, укладений між ТОВ «Шестаківське» та Шестаківською сільською радою на 49 років. Також просив зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Харківської області видати йому( ОСОБА_1 ) копії актів приватної власності по по АДРЕСА_1 , на земельній ділянки Є-0,5588 га, який позначений нач. Госкомзему Вовчанського р-ну та головою Шестаківської сільради, та не був виданий ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Посилається на порушення прав ТОВ «НПЦ «Даника Плюс» при здійсненні останнім господарської діяльності та передачі в оренду земельної ділянки.

Перевіривши надані матеріали, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини. Воно передбачене устатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), яка ратифікована Україною.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Відповідно достатті 55 Конституції Україниправа і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У статті 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Частиною першою статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

За змістом статті 4 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленомустаттею 272 цього Кодексу.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Як вбачається зі змісту поданої заяви характер правовідносин, з яких виник спір, стосуються питань організації та здійснення господарської діяльності ТОВ «НПЦ «Даника Плюс», в тому числі й при передачі останньому в оренду земельної ділянки. Суб`єктний склад вказаних правовідносин, який складається з юридичних осіб, вказує на юрисдикцію господарських судів, тому дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою директора ТОВ «НПЦ «Даника Плюс» Лапідус Володимира Йосиповича до ТОВ «Шестаковське», Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області , Головного управління Держгеокадастру у Харківської області про розірвання договору оренди та зобов`язання вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст.186, 258, 260, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою директора ТОВ «НПЦ «Даника Плюс» Лапідус Володимира Йосиповича до ТОВ «Шестаковське», Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області , Головного управління Держгеокадастру у Харківської області про розірвання договору оренди та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити заявнику його право на звернення із зазначеною позовною заявою в порядку господарського судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Карімов