РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року

м. Рівне

Справа № 754/9290/24

Провадження № 22-ц/4815/1009/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий-суддя Шимків С.С.,

судді: Боймиструк С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником адвокатом Дмитрієвим Станіславом Олександровичем на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2025 року (ухвалене у складі судді Гордійчук І.О., повний текст рішення суду складено 27 травня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення заборгованості по аліментах,

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення заборгованості по аліментах.

Позов обґрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого після розірвання шлюбу залишено на виховання матері.

17.03.2020 року вони уклали договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Киівського міського нотаріального округу Кияницею А.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №230, за яким відповідач взяв на себе зобов`язання щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 6000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Матеріальний стан відповідача змінився, а тому він має можливість сплачувати аліменти на дитину в більшому розмірі, а відповідно є підстави змінити спосіб стягнення аліментів.

У жовтні 2022 року відповідач при виконанні військогового обов`язку потрапив у полон, де перебував до січня 2024 року.

Однак, з лютого 2024 року на прохання платити аліменти в більшому розмірі відповідач категорично відмовився, також відмовився погасити борг по сплаті аліментів.

Просила суд змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми визначеної договором про сплату аліментів на дитину у розмірі 6000 грн на 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, до досягнення повноліття; стягнути з відповідача заборгованість по аліментам за період з 01 жовтня 2022 року по 31 січня 2024 року в сумі 493073,87 гривень, що становить 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно за вказаний період.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення заборгованості по аліментах задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за договором між батьками про сплату аліментів на дитину від 17 березня 2020 року за період з 01 жовтня 2022 року по 31 січня 2024 року в сумі 96000 (дев`яносто шість тисяч) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивовано відсутністю підстав для задоволення позову в частині позовних вимог щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини. Встановлено розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів за укладеним між сторонами договором за 16 місяців у розмірі 96000 грн.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Дмитрієва Станіслава Олександровича, оскаржив його в апеляційному порядку.

Вказує, що коли ОСОБА_2 потрапив у полон його батько ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_5 , на прохання сина сплачував замість нього аліменти на утримання ОСОБА_6 на користь позивачки у період з 10 жовтня 2022 року по 15 грудня 2023 року включно, загалом на суму 71 535,70 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 16.07.2024 року.

Різниця (недоплата) за період з 01.10.2022 року по 31.01.2024 року складає 24 464,30 грн (96000,00 71535,70).

Ті кошти, які перераховувалися батьком відповідача позивачкою не поверталися як безпідставно отримані, остання не зверталася до ОСОБА_4 із питаннями щодо цільового призначення надісланих їй коштів.

У період перебування відповідача в полоні, у зв`язку із чим він фізично був позбавлений можливості особисто виконувати своє зобов`язання по утриманню сина цей обов`язок тимчасово виконувався його батьком, а грошові перекази з боку ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 є оплатою аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_6 .

Залишок по сплаті аліментів у розмірі 24 464,30 грн за період з 01.10.2022 року по 31.01.2024 року не є заборгованістю, оскільки вказану суму покрито оплатами аліментів наперед, здійсненими за минулі періоди.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 10)

17 березня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) укладено договір між батьками про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияницею А.Ф. та зареєстрований в реєстрі за № 230, за п. 1 якого ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 6000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 13).

У зв`язку з перебуванням відповідача ОСОБА_2 з 19 жовтня 2022 року по 31 січня 2024 року у полоні внаслідок збройної агресії рф проти України, аліменти у визначеному договором розмірі останній не сплачував.

Покликаючись на наявність заборгованості зі сплати аліментів, позивачка ОСОБА_1 , разом із позовними вимогами про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, пред`явила позовну вимогу про стягнення заборгованості зі сплати аліментів за період перебування відповідача у полоні.

Рішення місцевого суду, в частині відмови у задоволенні позову про зміну способу стягнення аліментів сторонами не оскаржено, а тому згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 9 СК України подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Згідно з частиною четвертою статті 15 СК України невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

У статті 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої, третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у період перебування відповідача у полоні, його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконували доручення сина по сплаті аліментів на утримання онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується їх показаннями наданими у суді першої інстанції, а також довідкою АТ КБ "Приватбанк" від 16.07.2024 року, з якої вбачається здійснення ОСОБА_4 переказів на користь ОСОБА_1 , за період 01.10.2022 року по 31.01.2024 року всього на суму 71535,70 грн.

Отже, висновок місцевого суду про наявність заборгованості, за період з 01 жовтня 2022 року по 31 січня 2024 року у розмірі 96000 грн (16 місяців * 6000 грн (за договором)) є помилковим.

До стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає різниця між сумою аліментів за період з 01 жовтня 2022 року по 31 січня 2024 року 96000 грн (16 місяців*6000 грн (за договором) та сумою аліментів, що були виплачені його батьками протягом перебування відповідача у полоні, у розмірі 71535,70 грн, що складає 24 464,30 грн.

Ураховуючи те, що судом першої інстанції, в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів, неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду, у цій частині, не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 жовтня 2022 року по 31 січня 2024 року у розмірі 24 464,30 грн.

На підставі ст.ст. 9, ч. 4 ст. 15, ст. 189 СК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником адвокатом Дмитрієвим Станіславом Олександровичем задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2025 року, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів скасувати.

Позовну вимогу ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 жовтня 2022 року по 31 січня 2024 року у розмірі 24 464,30 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.