25.08.2025 Суддя Попова В. О.
Справа № 644/7615/25
Провадження № 2/644/4190/25
УХВАЛА

25 серпня 2025 року суддя Індустріального районного суду міста Харкова Попова В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про відшкодування шкоди

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 50 000 грн та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, дослідивши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, суд доходить висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, у зв`язку із чим її слід залишити без руху із наданням позивачу строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Подаючи позовну заяву, представник позивача покликається на те, що позивач за подання позовної заяви звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що крім майнової шкоди позивач просить стягнути моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень 00 коп., на яку положення ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" не поширюються.

Відповідно д остатті 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Ч.1 ст.3 цього закону визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно вимог ч.1 ст.4 цього ж закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 917/1369/17, від 16.03.2020 у справі № 910/16651/19, від 12.09.2018 у справі № 922/3655/16: «майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».

Верховний суд у Постанові від 28.11.2018 року по справі № 761/11472/15ц зазначив, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою і судовий збір підлягає сплаті, як за вимогою майнового характеру.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відтак, з урахуванням вищезазначених вимог закону, позивачу за подання позовної заяви, за майнову вимогу слід сплатити судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. та долучити до позовної заяви оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи.

Згідно ч. ч. 2, 4, 5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Всупереч вказаної норми позивачем надано до суду копії доказів, частина з яких -без належного засвідчення.

Також, в порушення вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач не зазначає докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому суд зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні (справа «Креуз проти Польщі» (KREUZ v. POLAND) від 19 червня 2001 року).

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

За змістом ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 та 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями ч. 3ст. 185 ЦПК України.

Оскільки позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях ст.175, 177, тому суддя залишає її без руху.

Керуючись статями175,177,185 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення встановлених судом недоліків позовної заяви, а саме: надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн (реквізити сплати судового збору наявні на сайті суду) або докази звільнення від сплати судового збору; засвідчити надані позивачем копії документів; зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Встановити для усунення недоліків строк не більше 10 днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог суду у встановлений термін, заява буде вважатися неподаною і повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.08.2025.

Суддя: В.О. Попова