Провадження № 2-о/522/487/25
УХВАЛА

28 серпня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чорнуха Ю.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Мозолєва Олена Володимирівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Мозолєва Олена Володимирівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали заяви передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник просить встановити факт належності двох правовстановлюючих документів, однак не зазначає з якою метою йому необхідне встановлення зазанчених фактів.

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

З аналізу вказаних положень вбачається, що законодавець у ст. 318 ЦПК України зазначив вимоги до заяви про встановлення факту, які зобов`язують заявника надати докази на підтвердження того, що такий факт ним не може бути встановлений іншим шляхом та зазначити з якою метою встановлюється факт.

В порушення ст. 318 ЦПК України у поданій ОСОБА_2 заяві не зазначені конкретна мета встановлення факту, про який просить заявник.

Внаслідок чого суд позбавлений можливості визначити чи підлягає заява розгляду судом та чи залучені усі заінтересовані особи.

Згідно з ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір " (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2025 року становить 3028, 00 грн.

Відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до суду заяви у справах окремого провадження ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 гривень.

Як вбачається зі змісту заяви про встановлення факту, ОСОБА_3 заявив дві вимоги про встановлення факту належності йому двох правовстановлюючих документів:

- договору купівлі-продажу від 23.12.2016 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «БВП-ІНВЕСТ», посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мозолєвою Оленою Володимирівною 23.12.2016 року та зареєстрованого у реєстрі за №3252;

- договору купівлі-продажу від 24.12.2016 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «БВП-ІНВЕСТ», посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мозолєвою Оленою Володимирівною 24.12.2016 року та зареєстрованого у реєстрі за №3255.

Однак, до матеріалів заяви додана копія квитанції №8345-3049-1863-9746 від 29.07.2025 про сплату судового збору в розмірі 484,48 гривень лише за одну заявлену вимогу.

Таким чином, заявником не доплачений судовий збір за другу вимогу.

Згідно з ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення (ч. 7 ст. 43 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи заява надійшла до суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС, а відтак на заявника покладається обов`язок надання доказів на підтвердження направлення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Однак, заявник не додав до заяви належні докази в підтвердження направлення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення з додатками заінтересованій особі Приватному нотаріусу Мозолєвій О.В., відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України.

Зокрема, ч. 7 ст. 43 ЦПК України передбачає, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Заявником не дотримано вимоги ч. 7 ст. 43 ЦПК України та не надано суду докази направлення заяви з додатками заінтересованій особі до електронного кабінету з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Згідно з п. 7 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою.

З огляду на викладене, суд не може приймати до уваги додані до заяви документи, які складені іноземною мовою та не супроводжуються засвідченим перекладом українською мовою.

Отже, заява про встановлення факту, що має юридичне значення не відповідає вимогам ст. 43, 175, 318 ЦПК України та не може бути прийнята до провадження до усунення недоліків.

Заявнику необхідно усунути недоліки позовної заяви наступним способом:

- зазначення заявником у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення мети встановлення фактів, щодо яких заявлено вимоги;

- надання суду доказів надсилання заінтересованій особі Приватному нотаріусу Мозолєвій О.В. копій поданих до суду документів (заяви з додатками) з дотриманням вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України: з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення;

- надання суду засвідченого перекладу документів, доданих до заяви про встановлення факту, що має юридичне занчення, які складені іноземною мовою;

- сплати судового збору за другу вимогу в розмірі 484,48 гривень.

Сплату судового збору необхідно здійснити за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача UA0015758

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Приморський районний суд м. Одеси (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Мозолєва Олена Володимирівна про встановлення факту належності правовстановлюючих документів не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, суд вважає, що заяву слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків.

Заяву про усунення недоліків необхідно подати до Приморського районного суду м. Одеси у встановлений в ухвалі строк.

Керуючись ст.ст. 43, 175, 177, 185, 258, 260, 261, 315, 318 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Мозолєва Олена Володимирівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у разі неусунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Юлія ЧОРНУХА