Справа № 462/4860/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мруць І. С.,

за участю секретаря судового засідання Булавки Х.Н.

справа №462/4860/25

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» Усенка Михайла Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» Усенко Михайло Ігорович через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 41100 грн. та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.01.2024 року між ТзОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №101145844, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором відправленим відповідачу електронним повідомленням (SMS). Зазначає, що на підставі платіжного доручення відповідачу на картковий рахунок було перераховано 12000 грн. 28.05.2024 року між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №108-МЛ/Т, у відповідності до умов якого ТзОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» належні йому права вимоги до відповідача, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №108-МЛ/Т від 28.05.2024 р. ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 41100.00.

Зазначає, що, відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу слухати у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

20 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пишногуб Наталії Олександрівни надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві просить у задоволені позовних вимог відмовити обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 не укладала договору, за яким позивач просить стягнути заборгованість, позивачем не долучено жодного доказу на перерахування коштів ОСОБА_1 , на підтвердження чого додає виписку з банку. Також зазначає, що ОСОБА_1 подано заяву про вчинення злочину в порядку ст. 214 КПК України, на підтвердження чого додає копію такої, а також копію витягу з ЄРДР. До відзиву долучено квитанцію №4279964 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».

01 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Усенка М.І. надійшла відповідь на відзив, документ сформований в системі «Електронний суд» 31 серпня 2025 року.

Суд звертає увагу, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідно до долученої представником відповідача Квитанції №4279964 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» отримало відзив на позовну заяву 20 серпня 2025 15.44.

Враховуючи наведене, представником позивача подано відповідь на відзив із пропуском встановленого судом строку подачі заперечення на відзив відповідно до ухвали суду від 06 серпня 2025 року.

За приписами статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення, однак у відповіді на відзив представник позивача не просить про поновлення пропущеного процесуального строку.

Враховуючи, що заперечення на відзив подано з пропуском строку, представником позивача не заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Також, 01 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Усенка М.І. надійшло клопотання про витребування доказів, документ сформований в системі «Електронний суд» 31 серпня 2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч. 4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Враховуючи, що клопотання про витребування доказів подане позивачем з порушенням норм ЦПК України, суд залишає його без задоволення.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до наявних матеріалів справи судом встановлено, що:

28.05.2024 року між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №108-МЛ/Т, у відповідності до умов якого ТзОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» належні йому права вимоги до ОСОБА_1 , відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №108-МЛ/Т від 28.05.2024 р. ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №101145844, від 17.01.2024 року на загальну суму 41100 грн. (а.с. 17-28)

Відповідно до наявної Анкети-заяви на кредит №101145844 створеної 17.01.2024 заявку подано з ІР адреси: НОМЕР_1 . В зазначеній анкеті містяться персональні дані ОСОБА_1 , сума кредиту 12000.00 грн., строк кредиту 15 днів з 17.01.2024 року, сума до повернення 16260.00 грн. (а.с.14)

Згідно долученого до матеріалів справи позивачем договору про споживчий кредит №101145844 - 17.01.2024 20:35 між ОСОБА_1 та ТОВ Мілоан підписано Договір про споживчий кредит №101145844 про, що зазначено на самому договорі на першій сторінці у верхньому правому кутку. Представник позивача у позовній заяві зазначає, що ТОВ «МІЛОАН» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введені якого Відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №101145844 від 17.01.2024 року.

Однак у Анкеті-заяві на кредит №101145844 від 17.01.2024 року у полі: підписання паспорту кредиту значено 2024-01-17 09:34:40, у полі підписання договору зазначено 2024-01-17 09:35:23. (а.с.14)

Як на підтвердження укладення договору позивачем до матеріалів справи долучено Графік платежів за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до Договору), Заява на отримання кредиту (Додаток №2 до Договору), Додаткові контактні дані Позичальника (Додаток №3 до Договору), однак у таких відсутні будь які відмітки чи зазначення одноразового ідентифікатора про підписання таких відповідачем.

Згідно п. 2.1 Договору про споживчий кредит №101145844 Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_2 .

Пунктом 7.1 Договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправленні Товариством та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті.(а.с. 6-11)

На підтвердження своїх доводів про виконання умов договору представник позивача зазначає, що первісним кредитором на підставі платіжного доручення відповідачу ОСОБА_1 були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12000 грн.

Згідно Платіжного доручення 80873128 долученого позивачем: дата такого доручення 17.01.2024, платником зазначено ТОВ «Мілоан», Банк платника ТОВ ФК Контрактовий дім, отримувач ОСОБА_1 , банк отримувача VISA кредит рах.№ НОМЕР_2 , сума 12000.00 грн., призначення платежу: Кошти згідно договору 101145844. (а.с.15)

Разом із тим платіжне доручення це розрахунковий документ, за допомогою якого клієнт (юридична або фізична особа) дає банку вказівку перерахувати кошти з його рахунку на рахунок іншої особи.

В даному випадку Платіжне доручення 80873128 є дорученням ТОВ «Мілоан» ТОВ ФК Контрактовий дім здійснити переказ коштів на картковий рахунок № НОМЕР_2 , а не підтвердженням перерахування коштів на зазначений рахунок на що посилається позивач.

Позивачем при зверненні до суду не подано доказів перерахування первісними кредиторами на рахунок відповідача кредиту в вказаному в договорі розмірі, відсутні відомості про успішність виконання такого перерахунку. При зверненні до суду з позовом позивачем не надано доказів (виписок з рахунку або інших платіжних документів, тощо), які підтверджують факт перерахування, отримання коштів відповідачем на виконання умов п.2.1, 7.1 Договору.

Наданий суду розрахунок заборгованості, не дозволяє зробити висновок щодо розміру заборгованості по фактично отриманій та неповернутій сумі коштів. Розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року в справі №274/7221/19 (провадження №61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з цим Законом підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Водночас, відповідно до пунктів 4,8, 5.5,5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254), передбачено, що у первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції в грошовому виразі, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження). Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій, призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно з пунктами 61,62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (яке є чинним на час вирішення справи судом апеляційної інстанції), форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер клієнтського рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; сума вхідного залишку за рахунком; код ID НБУ банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі №904/2104/19).

При зверненні до суду з позовом позивачем не надано виписок з рахунку первісного кредитора або інших платіжних документів, які б підтверджували перерахування коштів позичальнику та користування останнім ними.

Враховуючи викладене, ч.7 ст.81 ЦПК України, відповідно до якої доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог щодо стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №101145844 від 17.01.2024 року, оскільки будь - яких доказів отримання відповідачем грошових коштів на виконання умов договору позивач не надав, а розрахунок заборгованості не є достатньою підставою для стягнення з відповідача заборгованості, а відтак у задоволені позову слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у позові відмовлено, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні позову представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» Усенка Михайла Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Сплачений судовий збір залишити за позивачем.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (місце знаходження місто Львів, вулиця Смаль Стоцького, будинок № 1, корпус 28, );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Судове рішення складено 02 вересня 2025 року.

Суддя: І.С. Мруць