Справа № 159/3496/25
Провадження № 2/159/1323/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 серпня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (далі ТОВ «Санфорд Капітал») звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 21.03.2019 року між АТ «Ідея банк» та ОСОБА_1 (позичальник, відповідач) укладено угоду № С-001-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно якої відповідачу відкритий поточний рахунок і надано кредит у вигляді встановленої кредитної лінії в розмірі 200000 грн з доступним лімітом 5000 грн зі сплатою процентів за ставкою 48,00 % річних.

За умовами договору позичальник зобов`язаний вносити обов`язковий мінімальний платіж, залежно від періоду і розміру використаних кредитних коштів. За весь час користування кредитними коштами ОСОБА_1 сплатила Банку в рахунок погашення основного боргу та процентів 900 гривень. Останній платіж здійснений 08.07.2019. Внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань сформувалась заборгованість перед Банком в розмірі 12 721,30 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 4 952,14 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 7 769,16 гривень.

16.11.2023 на підставі договору факторингу № 16/11-23 АТ «Ідея банк» відступило право вимоги за даним кредитним договором ТОВ «ФК «Сонаті».

29.12.2023 на підставі договору факторингу №29/12-23 ТОВ «ФК «Сонаті» передало право вимоги за кредитним договором № С-001-0 ТОВ «Санфорд Капітал».

ТОВ «Санфорд Капітал», користуючись правами нового кредитора, здійснило на підставі ст.625 ЦК України додаткове нарахування за період з 22.09.2019 до 23.02.2022 інфляційний втрат на суму 2492,56 грн та трьох процентів річних на суму 926,39 грн, мотивуючи тим, що за умовами п.2.4 Угоди № С-001-0 діє індивідуальний порядок внесення суми ОМП, за яким Розрахунковою датою є число кожного календарного місяця, яке відповідає числу дня оформлення Угоди. Остання видаткова операція за рахунок кредитного ліміту здійснена 30.08.2019 року, відповідно останній Платіжний період для внесення обов`язкового мінімального платежу 21.09.2019. З цієї дати вся заборгованість Позивальника є простроченою. Починаючи з цієї дати і до моменту відступлення прав за вказаним зобов`язанням (16.11.2023) кредитор не проводив нарахування процентів на заборгованість, штрафних санкцій та пені. Однак беручи до уваги приписи п.18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України нарахував інфляційні втрати і три проценти річних за період з 22.09.2019 до 23.02.2022.

Ураховуючи наведене ТОВ «Санфорд Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 16140,25 грн, що складається з: заборгованості за основним боргом в розмірі 4952,14 грн, заборгованості за процентами в розмірі 7769,16 грн, інфляційних втрат в сумі 2492,56 грн, трьох процентів річних в сумі 926,39 грн, а також 2422,40 грн судового збору, витрати на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7200 грн.

02.06.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному об`ємі.

Належним чином повідомлена відповідач ОСОБА_1 (поштове рекомендоване повідомлення 06 102 719 491 49 з відміткою про особисте вручення) в судове засідання не з`явилася, правом подати відзив не скористалася.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК).

Враховуючи згоду позивача, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України).

Суд встановив, що 21.03.2019 між ОСОБА_1 та АТ «Ідея банк» укладено угоду № С-001-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Угода підписана ОСОБА_1 власноручно.

За умовами Угоди банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту платіжну картку (п.1) і надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах (п.2):

- максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн.

- ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5000,00 грн.

- процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48.00% річних,

- розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку та Договору комплексного банківського обслуговування.

Відповідно до п.2.4. Угоди відповідач зобов`язана була сплачувати обов`язковий мінімальний платіж не пізніше 20 числа кожного чергового місяця в розмірі не менше 1% від використаного кредиту.

Довідкою розрахунком, сформованою АТ «Ідея банк», станом на 16.11.2023 зафіксована заборгованість ОСОБА_1 в розмірі 12721,30 грн, з яких 4952,14 грн тіло кредиту, 7769,16 грн проценти.

Позивач набув право вимоги за договором № С-001-0 на підставі договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 між АТ «Ідея банк» і ТОВ «ФК «Сонаті», та наступного договору факторингу №29/12-23, укладеного 29.12.2023 між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ « Санфорд Капітал».

Новим кредитором додатково нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період починаючи з наступного дня з дати прострочення платежу , тобто з 22.09.2019, до дати 23.02.2022 в розмірі відповідно 2492,56 грн та 926,39 грн.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України).

Суд встановив, що кредитний договорів, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства, підписаний відповідачем власноручно. До угоди долучені копії документів, які посвідчують особу позичальника.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору ( частина перша четверта статті 1056-1 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована особа, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належні оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр боржників, докази оплати за договором.

Позивач довів своє правом вимоги до відповідача за кредитним договором № С-001-0, долучивши до договорів факторингу розрахункові документи про реальну сплату коштів за придбані у первісного кредитора вимога та реєстри боржників. До яких включена ОСОБА_1 .

На підтвердження розміру заборгованості надав розрахунок боргу перед первісним кредитором і розрахунок інфляційних витрат і трьох процентів річних за період прострочення виконання починаючи з 22.09.2019 до дати , визначеної у п.18 Прикінцевих та перехідних положень (23.02.2022).

Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідач доказів належного виконання кредитних зобов`язань чи контррозрахунок заборгованості не надав, тому позов належить задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати

У зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача відповідно до частини першої статті 141 ЦПК підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн ( судовий збір поданий через систему «Електронний суд» і судовий збір сплачено згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» за ставкою 0,8).

Щодо розміру витрат на правничу допомогу, то позивач заявив до відшкодування 7200 грн. На підтвердження понесених витрат надав суду договір від 01.04.2024 про надання адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» в особі керуючого партнера Маслюженка М.П. позивачу правничої допомоги, акт приймання передачі від 05.05.2025 про надані послуги.

Фактично послуги адвоката позивачем на час ухвалення судового рішення не оплачені.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати на професійну правничу допомогу несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами (ст.133, ст. 141 ЦПК України).

Обсяг і розмір витрат на правничу допомогу входить в предмет доказування.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Однак для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18)

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

-чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

- поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

- дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Крім того, відповідно до статті 137 ЦПК України суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони за критерієм співмірності із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі визначених у ст.137, 141 ЦПК України критеріїв.

Згідно з актом виконаних робіт (а.с.52) до витрат на правничу допомогу, окрім складання позовної заяви (6000 грн), включена послуга проведення юридичного і фінансового аналізу одного боржника (1200 грн), проте такий вид роботи фактично є складовою складання позовної заяви, тому підлягає виключенню.

Враховуючи відсутність від відповідача клопотань в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України про зменшення розміру витрат на складання позовної заяви, суд вважає необхідним компенсувати позивачу за рахунок відповідача 6000 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-81, 141, 247, 265, 268, 274 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3, 6, 207, 263, 509,512, 514, 530, 536, 626-628, 639, 1046-1048, 1050 Цивільного кодексу України, Законом України «Про споживче кредитування», суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором № С-001-0 від 21.03.2019 в розмірі 16140 (шістнадцять тисяч сто сорок) гривень 25 копійок, що складається із заборгованості за основним боргом в розмірі 4952,14 гривень, заборгованості за процентами в розмірі 7769,16 гривень, інфляційних втрат в сумі 2492,56 гривень, трьох процентів річних в сумі 926,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору і 6000 (шість тисяч) гривень витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», , адреса: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 21, 5-й поверх, приміщення 68,69.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасова посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 25.08.2025

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК