провадження № 2-н/753/767/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги щодо розподілу природного газу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, суддя -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості за надані житлово-комунальні посуги за адресою місцязнаходження майна: АДРЕСА_1 .

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч.8 ст.28 ЦПК України).

Відповідно до відомостей заяви та доданих до неї матеріалів, які складаються із заяви про видачу судового наказу та розрахунку заборгованості, інші докази про безспірність правовідносин відсутні, місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 , не підтверджено.

Відповідно до відповіді адресного бюро, здійсненого на запит суду, встановлено, що боржник за адресою: АДРЕСА_1 ,зареєстрованим не значиться, відповідно, цю заяву подано з порушенням правил підсудності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Й відповідно до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно, із матеріалів заяви, зважаючи, що такасформована із заяви про видачу судового наказу та розрахунку заборгованості, інші докази про безспірність правовідносин відсутні, також встановлено, що на підтвердження заборгованості (права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу), не надано жодного доказу, що, також, слугує підставою для відмови у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.165 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного та, керуючись п.п.8, 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу по заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги щодо розподілу природного газу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, - відмовити.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч.1 ст.166 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: