ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м.Суми

Справа №585/3941/24

Номер провадження 22-ц/816/788/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2024 року у складі судді Євлах О.О., ухвалене в м. Ромни Сумської області,

в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Роменської міської ради Сумської області про встановлення факту перебування на утриманні,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою.

Заяву мотивовано тим, що він приблизно з 2015 року проживає однією сім`єю з ОСОБА_2 та її двома дітьми від попереднього шлюбу: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився спільний син - ОСОБА_5 17 лютого 2016 року він придбав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вони разом проживають. 17 липня 2024 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 .

Зазначає, що його дружина не працює, а тому він повністю фінансово забезпечує родину. Рідний батько дітей - ОСОБА_6 після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 не приділяє дітям уваги та матеріально не допомагає, у зв`язку з чим рішенням суду від 15 жовтня 2015 року у справі № 585/2438/15-ц з нього було стягнуто аліменти на їх утримання. Станом на 10 липня 2024 року сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 147 617,28 грн. Вказане, на думку заявника, свідчить про те, що батько дітей фактично відмовився від виконання батьківських обов`язків. Станом на даний час його місце перебування невідоме.

Заявник вказує на те, що діти перебувають на його вихованні та утриманні. Він хоче без узгодження з біологічним батьком подорожувати з дітьми до місць оздоровлення, відпочинку, проведення спортивних змагань, мати документально підтверджене право представляти інтереси дітей в учбових закладах та інших компетентних органах, вирішувати в їх інтересах питання соціального захисту та розвитку. Крім того, встановлення вказаного факту породжує виникнення у нього прав на отримання соціальних та інших пільг, виплат, допомог, передбачених ПК України, Законом України «Про охорону дитинства» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Посилаючись на вказані обставини, просить ухвалити рішення, яким встановити юридичний факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно перебувають на його утриманні.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що суд належним чином не дослідив подані ним докази та не надав їм належну оцінку, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким заяву задовольнити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд фактично проігнорував, що метою його звернення до суду є отримання соціальних та інших пільг, виплат, допомоги, які передбачені ПК України, Законами України «Про охорону дитинства», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Суд першої інстанції, розглядаючи його заяву вказані аргументи фактично проігнорував та зазначив, що його права ніким не оспорюються та не заперечуються, хоча суть окремого провадження, на відміну від позовного, полягає в тому, що заявник звертається до суду із вимогами, які є неоспорюваними та породжують певні наслідки.

Вважає, що при зверненні до суду він подав достатньо доказів, які підтверджують факт перебування дітей на його утриманні і зазначив, з якою метою цей факт необхідно встановити. Фактично він сам забезпечує сім`ю та вживає всіх залежних від нього дій і щодо утримання дітей.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що заявник 17 липня 2024 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 (а.с. 15). Мають дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 14).

ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 . Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2015 року у справі № 585/2439/15-ц шлюб було розірвано (а.с. 20).

Від шлюбу з ОСОБА_6 у ОСОБА_2 є двоє спільних дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12; 13).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 жовтня 2015 року у справі № 585/2438/15-ц стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 18 серпня 2015 року (а.с. 21). Станом на 10 липня 2024 року заборгованість ОСОБА_6 зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 585/2438/15-ц від 15 жовтня 2015 року становить 147 617,30 грн (а.с. 28-31).

ОСОБА_1 має на праві приватної власності житловий будинок загальною площею 92,3 кв. м, житловою площею 45 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Його дружина - ОСОБА_2 не працює (а.с. 17). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 09 липня 2024 року інформація про її доходи за 2023-2024 роки відсутня (а.с. 18-19).

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_9 від 25 червня 2024 року, ОСОБА_1 , приймає активну участь у вихованні та підтриманні здоров`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 32).

З акту обстеження умов проживання від 06 серпня 2024 року вбачається, що було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Актом встановлено, що за цією адресою проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В родині створені всі умови для всебічного та гармонійного розвитку дітей (а.с. 33).

Згідно з довідкою Роменської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10 Роменської міської ради Сумської області (ЗОШ № 10) від 25 червня 2024 року №01-23/104 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , навчаються у 6-Б, 5 та 2 класах вказаної школи. Вихованням дітей займаються мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1 . Родина підтримує тісний зв`язок з учителями. Батько ОСОБА_1 регулярно відвідує батьківські збори, тримає під контролем успішність дітей та бере активну участь у поточних ремонтних роботах закладу освіти. Також, особисто постійно водить дітей на спортивні секції. Діти мають дружні довірливі стосунки з батьком. Мати ОСОБА_2 також бере активну участь у вихованні дітей (а.с. 34).

З довідки від 25 червня 2024 року № 35 за підписом голови квартального комітету № 20 Роменської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 на даний час співмешкає з ОСОБА_2 та дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою сім`я мешкає з 2016 року. ОСОБА_10 веде спільне господарство з ОСОБА_11 та приймає активну участи у вихованні дітей (а.с. 37).

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_12 від 09 серпня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з жовтня 2018 року по теперішній час відвідують студію спортивно-бальних танців «LuckyDanceHall». ОСОБА_1 сплачує щомісячну абонентську плату за відвідування студії, закуповує одяг для виступів та фінансує поїздки та участь у змаганнях. Він завжди цікавиться успіхами дітей та бере активну участь у житті танцювальної студії. З дітьми має доброзичливі та довірливі стосунки (а.с. 38).

З довідки ДНЗ № 2 «Журавка» від 26 червня 2024 року № 15-12/51, виданій ОСОБА_1 , вбачається, що діти його дружини ОСОБА_2 від попереднього шлюбу: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спільна дитина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , відвідували вказаний заклад. Вихованням дітей займалися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Родина підтримувала тісний зв`язок з педагогами закладу. ОСОБА_1 приводив дітей до садочка та забирав додому, приймав участь у святах та розвагах, виставках родинних робіт, ремонтних роботах по підготовці групи до нового навчального року, забезпечував дітей канцтоварами для освітнього процесу. Свої батьківські обов`язки виконував сумлінно. У батька були довірливі, дружні стосунки з дітьми, відчувалися взаємна повага, любов, тепло, турбота в родині. Діти завжди були доглянуті, чисто та охайно одягнуті, радісно та емоційно зустрічали ОСОБА_1 . ОСОБА_1 відзначався високою загальною культурою, доброзичливістю (а.с. 39).

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник звернувся до суду з метою закріплення факту, який ніким не оспорюється та не ставиться під сумнів. Встановлення факту, про який просить заявник, не породжує ті юридичні наслідки, про які зазначено в заяві, та від встановлення судом таких фактів не залежить виникнення, зміна особистих прав заявника, про які він зазначив у заяві, а тому встановлення такого факту не породжує для нього жодних правових наслідків.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

У справі, яка є предметом перегляду, заявник просить встановити факт перебування на його утриманні двох малолітніх дітей його дружини.

Метою встановлення вказаного факту заявник визначив можливість без узгодження з біологічним батьком дитини подорожувати з дітьми до місць відпочинку, проведення спортивних змагань, мати документально підтверджене право представляти інтереси дітей в учбових закладах та інших компетентних органах, вирішувати в їх інтересах питання соціального захисту та розвитку. Крім того, встановлення вказаного факту, за його твердженням, породжує виникнення у нього прав на отримання соціальних та інших пільг, виплат, допомог, передбачених ПК України, Законом України «Про охорону дитинства» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється СК України (стаття 1 СК України).

У частині першій статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У статті 141 СК встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені у статтях 150, 151 СК України.

За приписами частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої-третьої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частиною першою статті 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (частина перша статті 268 СК України).

Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними.

При цьому сімейні відносини як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, які поділяються на юридичні дії (настання яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини).

Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом.

Тому смерть, до прикладу, батька дитини є підставою для припинення його обов`язку утримувати дитину.

Згідно із частиною другою статті 15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру та майнового припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання.

У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за рішенням суду (статті 164, 180 СК України).

Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.

Отже, для підтвердження самостійного утримання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, на підставі яких обсяг прав матері обмежується або припиняється.

Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

СК України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо утримання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо утримання дитини.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.

У порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо вони не пов`язані з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

З огляду на зазначене вбачається, що у справі, яка переглядається, наявний спір про право, зокрема спір щодо участі одного з батьків у матеріальному забезпеченні (утриманню) дитини та/або ухилення від участі у матеріальному забезпеченні/утриманню, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування (частини четверта, п`ята статті 19 СК України).

Доведення факту одноосібного утримання пасинка та падчерки вітчимом пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати та батько дітей не виконує своїх батьківських обов`язків щодо них, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самих дітей, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт одноосібного утримання дітей вітчимом не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо утримання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо утримання дитини, то факт одноосібного утримання дітей вітчимом може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з утримання дитини.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Суд першої інстанції керувався відсутністю підстав для задоволення заяви про встановлення юридичного факту. Водночас суд не звернув уваги на те, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у матеріальному забезпеченні/утриманні дітей. З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків утримання дитини, то питання, заявлене ОСОБА_1 у цій справі, не може з`ясовуватись безвідносно до дій батьків дітей та може вирішуватись у межах спору про право за загальним правилом у позовному провадженні.

У частині шостій статті 294 ЦПК України встановлено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За встановлених у цій справі конкретних обставин факт перебування на утриманні ОСОБА_1 малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Подібні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року в справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23).

Отже, рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду.

Керуючись ст.ст. 294, 315, 367, 374, 377, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2024 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Роменської міської ради Сумської області про встановлення факту перебування на утриманні, - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова