Провадження № 2/554/4275/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом адвоката Висоти Ірини Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року адвокат Висота Ірина Анатоліївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області від 13.02.1998 року, актовий запис №147. Вказала, що від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося на підставі різних поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Можливості зберегти сім`ю немає. Позивач переконаний, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та вважає що шлюб розпався остаточно. Подружжя не проживає разом, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено повністю, а тому позивач просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 15.07.2025 року було відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав розгляд справи здійснювати без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, представник відповідача надіслав до суду заяву, в якій прохав розгляд справи проводити без участі відповідача та її представника.

Відповідно до ст.ст.211,223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами.

Із свідоцтва про шлюб, що було видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, вбачається, що сторони 13.02.1998 рокузареєстрували шлюб, актовий запис №147 (а.с.11). Сторони є батьками неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.12,13).

Встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Судом також встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, суперечок про місце проживання дітей немає.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та інтересам їх дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 105 ч.3, 112,113, 114 ч.2 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81,133,223,229, 247, 263,265,268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Висоти Ірини Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований 13.02.1998 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №147.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя А.М.Чуванова