ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року

м. Харків

справа № 613/145/24

провадження № 22-ц/818/3388/24

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Курила О.М., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

відповідач - Антонов Едуард Михайлович

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Миколаєнко Вікторія Миколаївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 березня 2025 року в складі судді Жорняк О.М.,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ( надалі ТОВ) звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2473806 від 15.10.2021 у розмірі 40 317,08 грн та судовий збір 3 028,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 15.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2473806. 19.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ укладено договір факторингу №19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п. 1.3. договору факторингу з відповідними змінами внесеними додатковою угодою № 2 від 28.07.2021 ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом 10 рабочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ , повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.

Згідно п. 3.9. Договору факторингу, у разі отримання коштів від боржників, органів

Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору. При перерахуванні коштів клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні боржників: прізвище, ім`я, по батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору.

Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Відповідно до реєстру боржників від 19.07.2023 до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 40 317, 08 грн, з яких: 11 900, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 417, 08 грн - сума заборгованості за процентами.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2473806 від 15.10.2021 у розмірі 40 317,08 грн.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 01.07.2024 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Рішення обґрунтовано тим, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що кредитні кошти були отримані відповідачем. Позивач не надав суду доказів переходу до них права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №2473206.

Не погодившись з рішенням суду представник Миколаєнко В.М., яка діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути судові витрати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі , не надав належної оцінки умовам укладеного між первісним кредитором та ТОВ договору факторингу та дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог. договори факторингу, укладені між первісними кредиторами то ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку також недійсними не визнані, тобто в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Позивач надав суду належним чином посвідчені витяги з договору факторингу та додатків до нього. Не надання повного тексту зазначених документів не може бути підставою для відмови у задоволені позову. Позивачем надано витяг з реєстру боржників до договору факторингу, що відображає інформацію про відступлення права вимоги щодо відповідача та номеру відповідного договору. Вказаний витяг є належним доказом, що відображає інформацію щодо переходу прав вимоги. Згідно умов договору факторингу та вимог ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», У позивача відсутня інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта іншою Банківською установою, оскільки вона є банківської таємницею, проте до справи долучено довідку про перерахування первісним кредитором грошових коштів відповідно до умов договору кредиту на картку номер якої зазначений у цьому договорі. Крім цього відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ, а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що 15.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 2473806 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 5-11).

У відповідності до п.1.1 Кредитного договору його укладання здійснюється сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при його вході в Особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету.

Відповідно до п.10.7 Кредитного договору, укладається шляхом направлення його тексту, підписаного з боку товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений ним товариству в ITC товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з п.2.4 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Лінеура Україна» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами , згідно п. 2.1. договору.

Порядок обчислення (нарахування) процентів, пролангація, порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов`язки сторін обумовлені в підписаному сторонами Кредитному договорі та додатках до нього.

Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» (п.п.10.9 Кредитного договору), які розміщені на веб-сайті. Повністю приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач підтверджує, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.

Вказаний договір був підписаний особисто відповідачем одноразовим ідентифікатором Н387 (а.с. 11).

Згідно Додатоку № 1 у вигляді Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної ставки сторони узгодили що загальна вартість кредиту складає 14741,72 грн, з яких сума кредиту складає 11 900 грн та проценти складають 2841,72 грн ( а.с. 14).

До матеріалів справи долучений паспорт споживчого кредиту (а.с. 12-13).

19.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 15-17).

Згідно п. 1.3. договору факторингу з відповідними змінами внесеними додатковою угодою № 2 від 28.07.2021 ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом 10 рабочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.

Згідно п. 3.9. Договору факторингу, у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору. При перерахуванні коштів клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні боржників: прізвище, ім`я, по батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору.

До матеріалів справи долучений паспорт споживчого кредиту №7532283 (а.с. 12-13)

19.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає за плату належні йому, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору.

За п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до даних витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №19072023 від 19.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40317,08 грн, з яких: 11900 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 28417,08 грн за відсотками (а.с.19).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №273806 від 15.10.2021 року станом на 31.12.2023 року заборгованість складає 40317,108, з яких: 11 900 грн заборгованість за основною сумою боргу, 28417,08, 00 заборгованість за відсотками (а.с. 20).

Вказаний договір був підписаний особисто відповідачем одноразовим ідентифікатором J0DxmzzPn4. В п. 28 вказані особисті дані позичальника та рахунок: НОМЕР_2 (а.с. 36-39).

Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» №1-2902 від 29.02.2024 15.10.2021 о 16:49:11 позивач перерахував 11 900 грн на рахунок маска картки НОМЕР_1 , номер якої зазначений в кредитному договорі №2473806 (а.с. 111)

Позивач зазначає, що всупереч умов договору кредиту ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 Кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 статті 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, загальні правила щодо форми договору визначено у статті 639 Цивільного кодексу України, згідно з якою:

- договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом;

- якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася;

- якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі;

- якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 Кодексу).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі76,77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У даній справі судом встановлено, що кредитний договір № 2473806 від 15.10.2021 року укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

Ураховуючи встановлені обставини справи та зазначені вище норми законодавства, судова колегія дійшла до висновку, що сторони узгодили розмір кредитів (позики), грошову одиницю, в якій надані кредити (позики), строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення правочинів на таких умовах, шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

На підтвердження вимог наявності заборгованості відповідача, представником позивача подано розрахунок, відповідно до якого розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №2473806 становить 40 317,08 грн.

Судова колегія вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором, оскільки згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» №1-2902 від 29.02.2024 15.10.2021 о 16:49:11 позивач перерахував 11 900 грн на рахунок маска картки НОМЕР_1 , номер якої зазначений в кредитному договорі №2473806.

Відмовлячи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» внесла оплату за договором факторингу № 19072023 від 19.07.2023, більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу.

Судова колегія зазначає, що при розгляді справи враховуючи відсутність будь-яких оспорювань кредитного договору, договору факторингу потрібно виходити з презумції правомірності правочини. У даній справі договір факторингу встановленому порядку не визнавались недійсним.

Відповідно до п. 1.2. який відповідає п. 1.2. договору факторингу №19072023 від 19.07.2023 року.

Позивачем надані докази виконання ТОВ зазначений умов договору, а саме: витяг з реєстру прав вимог до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 (а.с. 19) та акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 19072023 від 19.07.2023 (а.с. 18), що свідчить про перехід до нього права вимоги до відповідача.

Суд першої інстанції при розгляді справи зазначеного не врахував, чим допустив неповноту встановлення обставин у справі, порушення норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем неповернуті, колегія суддів прийшла до висновку, що за кредитним договором №2473806, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПЛ» заборгованість у розмірі 40317,08 грн, з яких: 11900, 00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 28417,08 грн - заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПЛ» належить задовольнити, рішення суду скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПЛ» заборгованості у розмірі 40317,08 грн, з яких: 11900, 00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 28417,08 грн - заборгованість за відсотками.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило 3028,00 грн судового збору (а.с. 1), при подачі апеляційної скарги 4542 грн судового збору (а.с. 127). Отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄЕПБ» належить стягнути 7 570 грн судового збору.

Керуючись ст. ст.367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 березня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 2473806 від 15 жовтня 2021 року в розмірі 40317 (сорок тисяч триста сімнадцять) грн 08 коп, з яких: 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) грн 00 коп - заборгованість за основною сумою боргу; 28417(двадцять вісім тисяч чотириста сімнадцять) грн 08 коп - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» 7 570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28.08.2025 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.М. Курило

Н.П. Пилипчук