Справа № 127/2115/13- ц
Провадження № 22-ц/801/1742/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 рокуСправа № 127/2115/13- цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Сала Т. Б.,

з участю секретаря судового засідання Луцишина О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Антонюка В. В. від 01 травня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватної виконавиці виконавчого округу Вінницької області Думанської А. Л., за участю стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс»,

встановив:

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цією скаргою, за якою просив визнати незаконними дії приватної виконавиці виконавчого округу Вінницької області Думанської А. Л. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 листопада 2023 року у виконавчому провадженні № 73302420 відносно ОСОБА_1 ; визнати незаконною та скасувати постанову приватної виконавиці виконавчого округу Вінницької області Думанської А. Л. від 10 листопада 2023 року у виконавчому провадженні № 73302420 відносно ОСОБА_1 .

На обґрунтування доводів скарги покликався на те, що у постанові про відкриття виконавчого провадження датою народження боржника зазначено ІНФОРМАЦІЯ_1 , але він насправді народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , він не був іпотекодавцем та не укладав договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1 , а тому виконавчий лист пред`явлено до виконання до неналежної особи. Виконавчий лист, виданий 17 вересня 2013 року, пред`явлено до виконання із пропущенням строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання після 03 жовтня 2023 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2025 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що строк пред`явлення вказаного виконавчого документа не пропущено, тому що, як було встановлено Апеляційним судом Вінницької області при розгляді апеляційної скарги у справі № 127/2115/13-ц 28 липня 2023 року: «постанова головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Міщук Т. А., про повернення виконавчого листа про звернення стягнення на предмет іпотеки винесена 18 вересня 2019 року з тих підстав, що Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набув чинності 07 червня 2014 року, встановлена заборона на примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та / або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті. Даний Закон втратив свою чинність 23 вересня 2021 року. Таким чином строк дії відповідної заборони у розумінні пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» закінчився 23 вересня 2021 року також, а строк пред`явлення цього виконавчого документа до виконання відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» на час винесення судом оскаржуваної ухвали не сплив, а тривав до 23 вересня 2023 року. Крім того, Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, доповнено п.10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, а тому строк пред`явлення виконавчого листа від 17 вересня 2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки не сплив».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2025 року скасувати і постановити нове судове рішення про задоволення скарги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги покликався на ті ж обставини, що й у скарзі на дії приватної виконавиці. Звертав увагу, що суд першої інстанції як на преюдиціальну послався на постанову суду апеляційної інстанції від 28 липня 2023 року, якого не існувало Апеляційного суду Вінницької області. У постанові від 28 липня 2023 року суд послався на те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання тривав до 23 вересня 2023 року, що вважав абсурдним. Натомість суд не взяв до уваги ухвали Вінницького міського суду Вінницької області, що набрали законної сили, від 19 січня 2021 року та 09 березня 2021 року, якими було встановлено пропущення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частинами першою третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Суд установив, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2013 року у цивільній справі № 127/2115/13-ц в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/035-43/30644 від 01 листопада 2005 року в розмірі 30 666,23 дол. США (еквівалент в гривнях 245115,18 грн), заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 6 352,18 дол. США (еквівалент в гривнях 50 772,97 грн), пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 6 887 дол. США (еквівалент у гривнях 55 047,79 грн), а всього 43 905,41 дол. США (в еквіваленті 350 935,94 грн) звернуто стягнення на предмет іпотеки, який переданий Банку згідно з договором іпотеки від 01 листопада 2005 року цілу квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01 листопада 2005 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В. В. за № 5327 (шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною 193228,00 грн зазначеною в договорі іпотеки). На підставі цього рішення видано виконавчий лист від 17 вересня 2013 року (Т. 1 а. с. 56).

ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 , яка була передана ним за договором іпотеки від 01 листопада 2005 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (Т. 1 а. с. 36 38).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року змінено стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Девелоп Фінанс» (Т. 1 а. с.61 зворотній бік а. с. 67).

10 листопада 2023 року приватною виконавицею виконавчого округу Вінницької області Думанською А. Л., відкрито виконавче провадження № 73302420 на підставі виконавчого листа від 17 вересня 2013 року, виданого у справі №127/2115/13, окрім того винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження (Т. 1 а. с. 5, 54 зворотній бік, 51 зворотній бік 52, 53).

24 листопада 2023 року приватною виконавицею Думанською А. Л. винесена постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних на підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року, зокрема зазначено про те, що боржник ОСОБА_1 має датою народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не 01 червня 1973 року (Т. 1 а. с. 40).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Отже помилкове зазначення назви суду апеляційної інстанції, який постановив постанову від 03 жовтня 2023 року в оскаржуваній ухвалі Апеляційний суд Вінницької області замість Вінницький апеляційний суд не впливає на її зміст є очевидною опискою, яка не може бути підставою для зміни чи скасування законного судового рішення.

Неправильне зазначення дати народження боржника було усунуто приватною виконавицею постановою від 24 листопада 2023 року, відповідно доводи апеляційної скарги в цій частині не відповідають дійсності. Саме ОСОБА_1 , особа якого ідентифікована, зокрема шляхом зазначення індивідуального податкового номера, зазначений боржником у виконавчому листі, а тому очевидно, що саме він є належним боржником у виконавчому провадженні.

Щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання поза строком пред`явлення до виконання виконавчого документа, то апеляційний суд виходить із такого.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (частина перша статті 447-1 ЦПК України).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язковості виконання рішень є також засадою (основним принципом) виконавчого провадження (пункт 2 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення (пункт 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набув чинності 07 червня 2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та / або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває донині.

Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив свою чинність 23 вересня 2021 року, відповідно строк дії заборони на звернення стягнення на предмет іпотеки за цим виконавчим листом закінчився 23 вересня 2021 року, а строк пред`явлення цього виконавчого документа до виконання після його переривання тривав до 23 вересня 2024 року (три роки з дня закінчення строку дії відповідної заборони), а з 26 березня 2022 року на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, перериваний до дня припинення або скасування воєнного стану, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для визнання оскаржуваної постанови приватної виконавиці, винесеної 10 листопада 2023 року, незаконною та її скасування через пред`явлення виконавчого листа до виконання після спливу строку для його пред`явлення до виконання.

Саме по собі цитування судом мотивувальної частини постанови Вінницького апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року, у частині щодо правової оцінки установлених обставин справи, яка не має преюдиціального значення для правової оцінки обставин справи за цією скаргою (частина сьома статті 82 ЦПК України), не вплинула на правильність її вирішення по суті, а тому не є підставою для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції.

Щодо ухвал Вінницького міського суду Вінницької області, що набрали законної сили, від 19 січня 2021 року та 09 березня 2021 року, у яких суд прийшов до висновку про пропущення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то апеляційний суд вчергове звертає увагу скаржника на приписи частини сьомої статті 82 ЦПК України, і зазначає, що встановлення пропущення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання є правовою оцінкою, наданою судом певному факту, а не фактичними обставинами, тобто фактами і подіями які існували на час розгляду справи і не підлягали повторному встановленню в судовому рішенні щодо тієї ж особи (частина третя статті 82 ЦПК України).

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 21 серпня 2025 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. Б. Сало