Провадження № 2/638/5894/25
УХВАЛА

02 вересня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідачка, ОСОБА_2 ), у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі однієї четвертої з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; а також просить стягнути з Відповідачки витрати зі сплати судового збору. В якості правових підстав звернення до суду Позивач зазначає, зокрема, норми статтей 150, 164, 182, 183 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

У відповідь на запит суду надійшла інформація з Оскільської сільської ради про зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтями 175 та 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини третьої статті 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною п`ятою статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з положеннями частини четвертої та п`ятої статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Процес позбавлення батьківських прав умовно поділяється на етапи, зокрема, етап звернення заявника з відповідною заявою до органу опіки та піклування про надання висновку про доцільність позбавлення конкретної особи батьківських прав. Така заява подається до відповідної Служби у справах дітей органу місцевого самоврядування відповідного району в місті або місцевої державної адміністрації в районі відповідної області за місцем реєстрації матері або батька, стосовно яких вирішується питання про позбавлення батьківських прав згідно з вимогами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, якою затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку та строки. Суд зазначає, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка документів, збір необхідної доказової бази. У цьому контексті суд звертає увагу на позицію Верховного Суду України, викладену в ухвалі від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Таким чином, Позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення для підтвердження наявності права на пред`явлення позову про позбавлення батьківських прав та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Позивач у позові просить витребувати висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, однак Позивач не надав доказів звернення із відповідною заявою до органу опіки та піклування та не зазначив чи взагалі розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Разом з цим, не зазначено про причини неможливості отримання вказаного висновку самостійно, якщо такі існують.

Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду від 30 березня 2017 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» заборонену законодавством поведінку батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

У позові відсутні будь-які відомості з приводу вжиття до Відповідачки будь-яких заходів впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на винну поведінку Відповідачки. Разом з цим, Позивач у позовній заяві не зазначив, а до позову не долучив належних доказів щодо винної поведінки матері та попередження матері про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням Позивачу строку на усунення недоліків, шляхом надання доказів звернення до органу опіки та піклування із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських права, надання висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, зазначення в позові відомостей щодо вжиття до Відповідачки будь-яких заходів впливу та реагування, що б могло вказати на винну поведінку Відповідачки, долучення доказів щодо винної поведінки Відповідачки та попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Керуючись статтями 43, 175, 177 185, 187, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Повідомити Позивача про необхідність виправити зазначені недоліки заяви у 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити Позивачу, що у випадку неусунення зазначених недоліків заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Малахова