Провадження № 2-з/679/10/2025
Справа № 679/1130/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюк Р.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Волков Сергій Вікторович, про забезпечення позову у цивільній справі № 679/1130/25 (провадження № 2/679/796/2025) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

21.08.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Волков С.В., звернувся до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №78197056 щодо примусового виконання судового наказу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.02.2025 у справі № 679/162/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, до набрання рішенням суду у цивільній справі, що розглядається законної сили.

В обґрунтування заяви зазначено, що у провадженні Нетішинського міського суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей, яке проводиться на підставі судового наказу виданого Нетішинським міським судом Хмельницької області від 12.02.2025.

Заявник посилається на те, що з 03.06.2025 неповнолітні діти сторін, на утримання яких з позивача стягуються аліменти, проживають разом з ним та перебувають на його утриманні, а тому стягнення з нього аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання дітей суперечить положенням ст. 181 СК України

Таким чином, існує загроза, що відповідачка ОСОБА_2 на час розгляду справи про припинення стягнення аліментів, отримуватиме аліменти на утримання дітей, які фактично із нею не проживають, що унеможливить у подальшому поновлення порушеного права та законного інтересу позивача ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, оглянувши матеріали цивільної справи 679/1130/25 суддя дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що судовим наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.02.2025 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.01.2025 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судовий наказ набрав законної сили 12.02.2025.

Судовий наказ Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.02.2025 звернуто до примусового виконання, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.05.2025 та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого станом на 31.05.2025 заборгованість зі сплати аліментів складає 1104,41 грн.

Судовим наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04.07.2025 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04.07.2025 та до досягнення дітьми повноліття.

Доказів перебування судового наказу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04.07.2025 на примусовому виконанні матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову не містять.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів та наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Слід зазначити, що відповідно до положень ч. 1 ст.258 ЦПК України судовий наказ є різновидом судового рішення, тож зупинення стягнення, що здійснюється на підставі судового наказу, є зупиненням виконання рішення суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Конституційний Суд України неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). На цій підставі слід дійти висновку, що невиконання судового рішення, яке набуло законної сили, або надання йому переоцінки суперечить принципу верховенства права, складовою якого є принцип правової визначеності; суд, за загальним правилом, не повинен брати до уваги посилання сторони у справі в обґрунтування своєї позиції на фактичні обставини, виникнення яких стало наслідком невиконання такою стороною судового рішення, що набуло законної сили».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 червня 2023 року у справі № 925/731/18 вказано, що «не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Крім того, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 908/309/21, від 04.11.2021 у справі № 907/416/21, від 24.06.2021 у справі № 310/9167/20, від 12.01.2023 у справі № 334/9179/21)».

Судом встановлено, що судовий наказ Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.02.2025, на підставі якого проводиться стягнення з заявника аліментів на утримання дітей, набрав законної сили та звернутий до виконання. Забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів фактично є вирішенням справи без розгляду по суті.

Доводи заявника про безпідставність стягнення аліментів на користь відповідачки, що порушує права позивача та його дітей, на користь яких стягуються аліменти, є обставиною, яка підлягає встановленню під час вирішення спору по суті, і не може бути підставою для забезпечення позову.

Таким чином, спосіб забезпечення позову, який обраний позивачем, не відповідає вимогам закону та фактично зупиняє виконання судового рішення в іншій справі, яке набрало законної сили.

Тлумачення пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України свідчить, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, стосується випадків, коли стягнення здійснюється на підставі виконавчих документів, які видані уповноваженими органами. Тобто зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не поширюється на випадки оскарження виконавчого документу, виданого судом на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене, суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів на підставі судового наказу.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Волков Сергій Вікторович, про забезпечення позову у цивільній справі № 679/1130/25 (провадження № 2/679/796/2025) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, - відмовити. .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвалу суду складено 22 серпня 2025 року.

Суддя Р.М. Стасюк