Номер провадження: 22-ц/813/4926/25
Справа № 523/8540/24
Головуючий у першій інстанції Бузовський В.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: заявник - Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач - ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3

на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 20 березня 2025 року, постановлену Суворовським районним судом м. Одеси у складі: судді Бузовського В.В. в приміщенні того ж суду,

у справі за поданням старшого державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденка Олександра Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

12 березня 2025 року Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернулось до суду з поданням, в якому просило тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_4 .

Подання мотивовано тим, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (в м. Одесі) (далі - Відділ) перебуває виконавче провадження № 76247689 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 523/8540/24, виданого 30 вересня 2024 року Суворовським районним судом м. Одеси про відібрання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повернення його за місцем проживання матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно з виконавчим документом боржником визначено фізичну особу - ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації відповідно до виконавчого документу: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації боржника відповідно до відповіді ДМС України: вул. Красна, буд. 11, м. Одеса, та саме на дану фізичну особу покладений обов`язок щодо виконання вищезазначеного рішення суду.

Згідно відомостей з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, постанова про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором доступу) № 76247689 від 08.10.2024 отримана ОСОБА_2 в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 08.10.2024 о 16:38:55, що підтверджується повідомленням за № 2425990.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 з 08 жовтня 2024 року був обізнаний про відкриття виконавчого провадження № 76247689, в рамках якого він є боржником.

15 жовтня 2024 року на адресу Суворовського відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_1 про те, що дитина та боржник можуть мешкати ЖК «Омега» за адресою: АДРЕСА_3 .

21 жовтня 2024 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою м. Одеса, вул. Красна, 11, яка зазначена у виконавчому документі, за даною адресою боржник та дитина ніколи не проживали, про що складено відповідний акт.

23 жовтня 2024 року державним виконавцем направлено подання в порядку ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (роз`яснення рішень, виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню), а саме: в кого необхідно відібрати дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

23 жовтня 2024 року державний виконавець направив до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) доручення щодо проведення виконавчих дій, а саме: в кого необхідно відібрати дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та місце перебування дитини.

Станом на 26 лютого 2025 року жодних відомостей про результати розгляду подання від 23 жовтня 2024 року на адресу відділу не надходило.

23 жовтня 2024 року державним виконавцем Суворовського відділу направлено до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) доручення щодо проведення виконавчих дій а саме: здійснення перевірки місця перебування (проживання) боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 .

17 грудня 2024 року на адресу Суворовського відділу надійшов акт державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому зазначено, що на момент виходу за адресою: АДРЕСА_3 , боржник відсутній за місцем проживання. Зі слів понятого (сусіда) боржника бачив 08 грудня 2024 року, а також йому відомо, що боржник з дитиною тимчасово виїхав.

17 лютого 2025 року державним виконавцем направлено до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) доручення щодо проведення виконавчих дій, а саме: здійснення перевірки місця перебування (проживання) боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та народження та дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_3 .

17 лютого 2025 року на адресу відділу надійшов акт державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому зазначено, що на момент виходу за адресою: АДРЕСА_3 , боржник відсутній за місцем проживання.

17 лютого 2025 року направлено до суду подання про оголошення розшуку неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 10 березня 2025 року по справі № 523/3209/25, подання про оголошення розшуку неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 задоволено. Оголошено у розшук дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

18 лютого 2025 року начальником Управління примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бондаревим І.В. прийнято постанову про передачу виконавчого провадження № 76247689 до відділу примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

19 лютого 2025 року головним державним виконавцем Гойдою О.Ю. винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП № 76247689 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

20 травня 2025 року старшим державним виконавцем відділу Пхіденко О.С. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження ВП № 76247689.

25 лютого 2025 року на адресу відділу надійшло клопотання стягувача про направлення до суду подання про оголошення в розшук боржника.

Згідно відомостей Державної податкової служби України від 25.02.2025 № 253690017 встановлено, що боржник по виконавчому провадженню № 76247689, ОСОБА_2 працевлаштований та отримує заробітну плату в ТОВ «Мейлан».

26 лютого 2025 року на адресу ТОВ «Мейлан» направлено запит державного виконавця щодо надання інформації про фактичне місце роботи працівника ОСОБА_2 та інформацію про посаду яку займає ОСОБА_2 . Станом на 12 березня 2025 року жодних відомостей від ТОВ «Мейлан» на адресу відділу не надходило.

26 лютого 2025 року на відомі державному виконавцю адреси, а саме: АДРЕСА_4 направлено виклик державного виконавця, де зобов`язано ОСОБА_2 з`явитися 05.03.2025, 14-й, з метою виконання рішення суду по справі № 523/8540/24.

26 лютого 2025 року на адресу відділу направлено подання про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 .

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 06 березня 2024 року по справі № 523/3333/25, подання про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 задоволено. Оголошено у розшук боржника ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Отже, станом на час звернення старшого державного виконавця Відділу Пхиденка О.С. боржник ОСОБА_2 умисно не виконує рішення суду по справі № 523/5840/24 та не здійснює жодних заходів щодо повернення дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 березня 2025 року подання старшого державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденка Олександра Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 76247689 з примусового виконання вимог виконавчого листа по справі № 523/8540/24, виданого 30.09.2024 Суворовським районним судом м. Одеси про відібрання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернення його за місцем проживання матері - ОСОБА_1 до виконання рішення суду по справі № 523/8540/24.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_2 просить ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 20 березня 2025 року як неправомірну скасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Пхіденка О.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Доводами скарги є те, що такий найсуворіший захід як тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон має застосовуватися лише і разу доведення свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення за умови наявності у останнього реальних можливостей і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні непереборні обставини.

По справі встановлено, що з дня відкриття ВП 08 жовтня 2024 року до звернення 12 березня 2025 року з поданням до суду виконавцем не вжито жодних ефективних заходів, спрямованих на виконання рішення у справі № 523/8540/24, а докази такого ухилення боржника відсутні.

Натомість, боржник не повідомлений про відкриття ВП, і за його адресою: АДРЕСА_3 вихід виконавчою службою було здійснено лише двічі, що не є достатнім, про початок здійснення виконавчих дій, Державним виконавцем Пхіденком О.С. не надсилалися запити у всі відповідні установи з метою з`ясування майна та грошових вишів у боржника, до Державної реєстраційної служби з метою отримання відомостей щодо зареєстрованого місця проживання/перебування.

Боржнику незрозумілим є повернення дитини матері, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо наданої нею адреси, і доказів пролонгації договору оренди квартири немає, що створює для батька сумнівну ситуацію щодо обізнаності про місцезнаходження свого сина.

Оскільки наразі порядок виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2024 року є незрозумілим для ОСОБА_2 , а відтак застосування до нього обмеження у праві виїзду не є обґрунтованим.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні 19 серпня 2025 року стягувач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнали.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що не є перешкодою в розумінні ч. 2 ст. 372 ЦПК України для розгляду справи, зокрема, заявник Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник - ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в установленому законом порядку, повістку отримали 02.07.2025 18:02:53 в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідками (а.с. 178, 178 зв, 180 зв). Від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України регулюється ст. 441 ЦПК України. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 441 ЦПК України).

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця (ч. 4 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження с невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За позицією Конституційного Суду України, висловленою у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 (справа щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (щодо забезпечення державою виконання судового рішення)) судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України (абзац 15 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 7 травня 2002 року № 8-рп/2002); право на судовий захист є гарантією реалізації інших конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя (абзац 8 п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018). Отже, як випливає з наведеного, держава повинна повною мірою забезпечити реалізацію гарантованого ст. 55 Конституції України права кожного на судовий захист.

Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року № 1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, ст. 129-1, ч. 2 якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державну виконавчу службу» правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як зазначає державний виконавець, вжиті заходи відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання рішення суду не досягли бажаного результату, рішення суду не виконано боржником ОСОБА_2 .

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України передбачено ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

У зв`язку з цим, положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Таким чином, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суд повинен з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З огляду на це, обов`язок доказування ухилення від виконання рішення покладено саме на виконавця.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України. Враховуючи наведені норми, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовується у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на виконанні у Пересипському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 76247689 з примусового виконання виконавчого листа № 523/8540/24 від 30 вересня 2024 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси про відібрання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повернення його за місцем проживання матері, ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.122).

08 жовтня 2024 року відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" Головним державним виконавцем Суворовського відділу Гойда О.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76247689, яка отримана боржником в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 08.10.2024 о 16:38:55, що підтверджується повідомленням за № 2425990 (а.с. 115, 117).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 з 08 жовтня 2024 року був обізнаний про відкриття виконавчого провадження № 76247689 в рамках якого він є боржником.

15 жовтня 2024 року на адресу Суворовського відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_1 про те, що дитина та боржник можуть мешкати ЖК «Омега» за адресою: АДРЕСА_5 .

21 жовтня 2024 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою м. Одеса, вул. Красна, 11, яка зазначена у виконавчому документі, за даною адресою боржник та дитина ніколи не проживали, про що складено відповідний акт (а.с. 107).

23 жовтня 2024 року державним виконавцем направлено подання в порядку ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (роз`яснення рішень, виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню), а саме: в кого необхідно відібрати дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 105).

23 жовтня 2024 року державний виконавець направив до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) доручення щодо проведення виконавчих дій а саме: в кого необхідно відібрати дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та місце перебування дитини (а.с. 99).

Доказів про результати розгляду такого подання станом на 26 лютого 2025 року немає.

23 жовтня 2024 року державним виконавцем Суворовського відділу направлено до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) доручення щодо проведення виконавчих дій а саме: здійснення перевірки місця перебування (проживання) боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 .

17 грудня 2024 року на адресу Суворовського відділу надійшов акт державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому зазначено, що на момент виходу за адресою: АДРЕСА_3 , боржник відсутній за місцем проживання. Зі слів понятого (сусіда) боржника бачив 08 грудня 2024 року , а також йому відомо, що боржник з дитиною тимчасово виїхав.

17 лютого 2025 року державним виконавцем направлено до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) доручення щодо проведення виконавчих дій, а саме: здійснення перевірки місця перебування (проживання) боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та народження та дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 97).

17 лютого 2025 року на адресу відділу надійшов акт державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому зазначено, що на момент виходу за адресою: АДРЕСА_3 , боржник відсутній за місцем проживання (а.с. 95).

17 лютого 2025 року Головним державним виконавцем Пересипського ВДВС у м. Одесі направлено до Суворовського районного суду м. Одеси подання про оголошення розшуку неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 91-93).

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 10 березня 2025 року по справі № 523/3209/25 подання про оголошення розшуку неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 задоволено. Оголошено у розшук дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 27).

18 лютого 2025 року начальником Управління примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бондаревим І.В. прийнято постанову про передачу виконавчого провадження № 76247689 до відділу примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

19 лютого 2025 року головним державним виконавцем Гойдою О.Ю. винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП № 76247689 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 84).

20 лютого 2025 року старшим державним виконавцем Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденком О.С. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження ВП № 76247689 (а.с. 77).

11 березня 2025 року на адресу Старшого державного виконавця ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області ПМУМЮ (м. Одеса) Пхіденка О.С. надійшло клопотання стягувача про направлення до суду подання про направлення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 120-121).

Згідно відомостей Державної податкової служби України від 25.02.2025 № 253690017 встановлено, що боржник по виконавчому провадженню № 76247689 ОСОБА_2 працевлаштований та отримує заробітну плату в ТОВ «Мейлан».

26 лютого 2025 року на адресу ТОВ «Мейлан» направлено запит державного виконавця щодо надання інформації про фактичне місце роботи працівника ОСОБА_2 та інформацію про посаду яку займає ОСОБА_2 . Станом на 12 березня 2025 року жодних відомостей від ТОВ «Мейлан» на адресу відділу не надходило (а.с. 59-60).

26 лютого 2025 року на відомі державному виконавцю адреси, а саме: АДРЕСА_4 направлено виклик державного виконавця иа зобов`язано ОСОБА_2 з`явитися на 05.03.2025, 14-й, з метою виконання рішення суду по справі № 523/8540/24.

26 лютого 2025 року на адресу Суворовського районного суду м. Одеси Старшим державним виконавцем ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області ПМУМЮ (м. Одеса) Пхіденком О.С. направлено заяву про оголошення боржника ОСОБА_2 у розшук (а.с. 41-47).

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 06 березня 2025 року по справі № 523/3333/25 подання про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 задоволено. Оголошено у розшук боржника ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 (а.с. 22-26).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2025 року задоволено подання Пересипського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оголошення у розшук дитини та оголошено у розшук дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 27).

11 березня 2025 року на адресу Старшого державного виконавця ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області ПМУМЮ (м. Одеса) Пхіденка О.С. надійшло клопотання стягувача про направлення до суду подання про направлення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20-21).

Задовольняючи частково подання старшого державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденка Олександра Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_4 , суд першої інстанції, виходив з того, що боржник ухиляється від добровільного виконання судового рішення, а отже подання підлягає задоволенню частково, а саме - в частині тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 .

Переглядаючи вказану ухвалу за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

З аналізу наявних в матеріалах справи доказів колегія суддів дійшла до висновку, що державними виконавцями Гойдою О. та ОСОБА_6 здійснено усі можливі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для забезпечення виконання боржником ОСОБА_2 свого обов`язку з повернення дитини ОСОБА_4 його матері стягувачці ОСОБА_1 за виконавчим провадженням № 76247689, такі дії підтверджуються численними матеріалами справи.

Натомість, враховуючи обізнаність боржника ОСОБА_2 з рішенням суду, згідно якого у нього виник обов`язок з повернення дитини матері, оскільки судовим рішенням вирішено відібрати дитину та повернути її за місцем проживання матері, відсутності будь - яких дій з повернення дитини та належного виконання рішення суду стягувачу, обізнаність з відкриттям виконавчого провадження боржником, який є користувачем Електронного суду, з вересня 2024 року аж до звернення державного виконавця до суду із теперішнім поданням 14 березня 2025 року, а також, як було встановлено у судовому засіданні - наявності інших подань державного виконавця щодо боржника, а саме про оголошення його у розшук, свідчить про умисне невиконання боржником ОСОБА_2 свого обов`язку згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2024 року (справа № 523/8540/24) та відкритого на підставі такого рішення виконавчого провадження № 76247689.

Посилання скаржника на необізнаність щодо місця проживання матері, куди слід передавати дитину, з огляду на сплив терміну дії договору оренди щодо житла, не можуть бути підставою невиконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

З огляду на наведене, посилання боржника в апеляційній скарзі, що він не повідомлений про відкриття виконавчого провадження, спростовується матеріалами справи. Згідно відомостей з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, постанова про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором доступу) № 76247689 від 08.10.2024 отримана ОСОБА_2 в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 08.10.2024 о 16:38:55, що підтверджується повідомленням за № 2425990.

Доводи боржника про те, що старшим державним виконавцем Пхіденком С.М. не надсилалися запити у всі відповідні установи з метою з`ясування майна та грошових коштів у боржника, колегія суддів відхиляє, оскільки це може бути підставою для оскарження його дій або бездіяльності, а крім того, є незрозумілим, яким чином з`ясування майнового стану боржника може впливати на належне виконання боржником свого обов`язку повернути дитину матері.

В діях ОСОБА_2 вбачається винна бездіяльність щодо виконання судового рішення, що є підставою для звернення до суду в порядку ст. 441 ЦПК України.

Державним виконавцем вживалися всі передбачені законом заходи, спрямовані на примусове виконання судового рішення, а боржник ухиляється від його виконання.

При цьому, невиконання боржником рішення суду не зумовлено об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо, а тому колегія суддів приходить до висновку, що обставини, які склалися, свідчать, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, а також вчиняє дії, які роблять неможливим та ускладнюють його виконання, що є неприпустимим в силу вимог закону і порушують права стягувача на своєчасне виконання судового рішення.

Таких доказів на виконання покладеного на нього обов`язку щодо диспозитивності та змагальності (статті 13, 12 ЦПК України) боржником суду не надано.

Також колегія суддів вважає, що тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України є дієвою юридичною санкцією, яка в такому випадку зумовить пришвидшення виконання рішення суду, а крім того, мають стати відповідним запобіжником можливого виїзду з дитиною за межі України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене із додержанням вимог закону і не може бути скасоване з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 20 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 22 серпня 2025 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький