Провадження № 2/127/4162/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В. В.,

за участі: секретаря судового засідання Бойчук Я. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниця, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про визнання права власності у порядку спадкування та стягнення недоотриманої суми пенсії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про визнання права власності у порядку спадкування та стягнення недоотриманої суми пенсії.

Позов мотивовано тим, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №120/16906/21-а, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , починаючи з 01.01.2018, за вислугу років, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 71 відсоток сум грошового забезпечення, а також здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - помер.

Позивачка зазначає, що вона є донькою ОСОБА_2 .

Згідно довідки від 13.05.2025 року, єдиним спадкоємцем, що звернулась за спадщиною за законом після смерті ОСОБА_2 , є донька - ОСОБА_1 .

Після смерті батька, позивачка звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області із запитом щодо можливості отримання коштів, на виконання судового рішення, які не отримав її батько за життя, але їй у цьому було відмовлено.

З відмовою відповідача виплатити позивачу пенсію батька в порядку спадкування позивачка не погоджується, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 30.06.2025 року вищевказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

Відповідач надав відзив у справі, у якому позов не визнав. Вважає, що питання має вирішуватись в порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві шляхом заміни стягувача. Підтверджує, що у виконання судового рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області нарахувало кошти у розмірі 268 951,90 грн., на користь батька позивачки. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили, згідно з абзацом 2 пункту 7 розділу ІІ Порядку. Нараховані кошти в сумі 268 951,90 грн., Головним управлінням були включені до Реєстру судових рішень та виплата проводиться в порядку черговості. Вважає, що позивач має звернутися до суду із заявою про правонаступництво.

Представником позивачки - адвокатом Загоруй В. О., подано відповідь на відзив, в якому вана просиль позовні вимоги задоволити.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник- адвокат Загоруй В. О., в судове засідання не з`явились, від представника позивачки надійшла заява до суду про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача ГУ ПФУ у Вінницькій області Діхтяр Я. І., в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просить прийняти рішення у справі відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.02.1979 року.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 30.09.2022 року, ОСОБА_5 зареєструвала шлюб 24.10.1996 року з ОСОБА_6 та змінила прізвище з " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_8 ".

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 30.09.2022 року ОСОБА_9 уклала шлюб 27.02.2007 року з ОСОБА_10 та змінила прізвище з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_11 ".

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 15.09.1994 року та довідки з КП "ВООБТІ" від 01.11.2022 року №347, ОСОБА_2 та його членам сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , належить на праві власності 9/100 частки квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 04.07.2022 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі №120/16906/21-а адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_2 під час її перерахунку з 71 відсотка від відповідних сум грошового забезпечення на 70 відсотків від відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 71 відсоток сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку та виплати пенсії з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 22.10.2021 року № ХЛ52696, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.10.2021 року № ХЛ52696, враховуючи зазначені у цій довідці відомості про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії виходячи з 71 відсотка від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до довідки від 13.05.2025 № 194/02-14/190/2022 виданої Хмільницьким районним нотаріальним округом Вінницької області вбачається, що згідно матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 , єдиною спадкоємицею за заповітом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 є його донька - ОСОБА_1 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.06.2025 №0200-0405-8/64/593 повідомлено позивачку, що для виплати недоодержаної пенсії відсутні підстави, оскільки зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 07.09.2023 року, ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 належить 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , при цьому свідоцтво про право на спадщину на борг з пенсії не видавалося.

Таким чином ОСОБА_2 за життя не отримав присуджених йому наведеним вище рішенням адміністративного суду коштів в сумі 268 951,90 грн. Вказана обставина не заперечується учасниками справи, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вона не підлягає доказуванню.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що донька померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , є єдиною спадкоємицею померлого ОСОБА_2 , та після його смерті прийняла спадщину.

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі №428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21, від 22 лютого 2024 року у справі №461/5878/22.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 лютого 2024 року у справі №461/5878/22.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 звернулась за виплатою нарахованої, але невиплаченої пенсії ОСОБА_2 , упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а тому вказана сума недоотриманої ним пенсії перейшла у спадщину, яку можуть отримати члени його сім`ї та/або інші особи.

Оскільки сума у розмірі 268 951,90 грн., нарахована ОСОБА_2 , Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №120/16906/21-а, залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, а ОСОБА_1 , успадкувала належну ОСОБА_2 вказану суму пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, суд дійшов висновку, що заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення її порушених спадкових прав.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 355/323/17, вказав, що аналіз статей 1218, 1219, 1227ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив з того, що оскільки особі за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі рішень суду, позивач як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум.

Висновки щодо розгляду спорів, які стосуються виплати недоодержаних сум пенсії, в порядку цивільного судочинства за позовом спадкоємця до органу пенсійного фонду, неодноразово висловлені Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17, а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28 квітня 2022 року у справі № 428/3913/20, від 30 листопада 2022 року справа № 638/19167/19.

З огляду на вищенаведені висновки, враховуючи відповідне законодавче регулювання та судову практику, що склалася при вирішенні спірних правовідносин аналогічного характеру, а також беручи до уваги необхідність дотримання критерію ефективності у правовідносинах щодо захисту осіб, що наділені правом отримання нарахованих, але неодержаних за життя пенсіонера сум пенсії, вказане процесуальне питання, у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішений за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 28 листопада 2023 року у справі №420/244/20 та від 18 грудня 2023 року у справі №805/2628/18-а.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, спосіб захисту порушених прав позивачем обрано вірно, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 689,52 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 52, 379 КАС України, ст. ст. 1, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1217, 1219, 1223, 1227, 1261 ЦК України, ст. ст. 16, 76-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про визнання права власності у порядку спадкування та стягнення недоотриманої суми пенсії - задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на суму недоотриманої пенсії, розмір якої встановлено рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі за № 120/16906/21-а, яка не була виплачена та належала (спадкодавцю) її батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним одержана за життя, у розмірі 268 951(двісті шістдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) гривня 90 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 в сумі 268 951(двісті шістдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) гривня 90 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 689,52 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 27.08.2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, , місцезнаходження юридичної особи: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7.

Суддя: