Провадження № 2/727/43/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Зінич О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 23.10.2024 року звернулася до суду з вказаною вище позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Просила змінити розмір та спосіб аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

09.12.2024 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву.

27.08.2025 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 проходить військову службу у Збройних Силах України та бере участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

У судове засідання сторони не з`явились.

Частково дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені підстави для зупинення провадження у справі, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини також зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 17.07.2025 року, сержант ОСОБА_2 на даний час безпосередньо задіяний до виконання бойових дій у зв`язку з не може бути присутнім у судовому засіданні.

Суд враховує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (пункт 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини).

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (частина друга статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»).

Також, суд керується позицією Верховного Суду, викладеною у справі №557/1226/23, провадження № 61-2354св24, постанова від 13.03.2025 року, в якій Суд зазначив, що вирішуючи питання про зупинення на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, переведених на воєнний стан, суд має враховувати, зокрема, чи є належні докази того, що військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи користувався відповідач правничою допомогою під час судового провадження, чи мав можливість самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог. Не враховуючи ці обставини, обов`язкове зупинення провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини, зокрема про зміну способу стягнення та їхнього розміру, хоч і відповідатиме певним інтересам того відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, але може шкодити захищеним інтересам дитини у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду також бере до уваги те, що у справі, яка стосується аліментів на утримання дитини, суд і сторони справи повинні забезпечити реалізацію найкращих інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

За обставин цієї справи (на відміну, наприклад, від справи № 317/3364/21, в якій Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду прийняв постанову 5 червня 2024 року) із урахуванням того, що відповідачка користується правничою допомогою адвоката, мала можливість висловитися щодо позовних вимог, особисто підписала клопотання про зупинення провадження у справі у судах першої й апеляційної інстанцій, була представлена адвокатом на судових засіданнях, через нього подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, а також відзив на касаційну скаргу, беручи до уваги документи, які вона надала в апеляційному суді для зупинення провадження у справі, таке зупинення хоч і відповідатиме певним інтересам відповідачки, але може зашкодити інтересам малолітньої дитини в отриманні передбаченого законом утримання з боку її матері, позбавленої батьківських прав.

Отже, з огляду на вказане Верховний Суд дійшов висновку, що зупинення провадження у справі порушує баланс інтересів дитини і батька, з одного боку, та її матері, з іншого боку, і суперечить найкращим інтересам цієї дитини.

У межах даного спору судом встановлено, що на даний час на утримання дитини стягуються аліменти на підставі рішення суду №727/7843 від 22.11.2017 року у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно.

При цьому, суд враховує, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який введений в дію Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час, а тому перебування відповідача на військовій службі може бути тривалим.

Також суд враховує, що по даній справі, у разі задоволення позову, зміна розміру аліментів відбувається з дня набрання рішення законної сили, що додатково на думку суду, внаслідок зупинення розгляду справи, в майбутньому призведе до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Окрім того, інтереси відповідача у провадженні у справі представляє представник за довіреністю, якою було подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі, у матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, а отже доводи клопотання про те, що відповідач, виконуючи свій конституційний обов`язок із захисту Вітчизни, не може реалізувати процесуальні права й обов`язки є необгрунтованими.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43,49, 103,104, 107, 112, 197, 198, 252, 253, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Одовічен Я.В.