Номер провадження по справі 2/387/377/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

із секретарем судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрита спадщина, в тому числі, на належну їй частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 склала заповіт 29.05.2014, відповідно до якого заповіла належну їй частину (так у заповіті) згаданої вище квартири на користь ОСОБА_1 . З моменту відкриття спадщини заявник має намір оформити спадщину, від права на спадкування за заповітом чи за законом не відмовлявся. Разом з тим, у визначений законом шестимісячний строк про прийняття спадщини, тобто з моменту відкриття спадщини 02 липня 2024 року до 02 січня 2025 року, він не подав письмову заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, але це було зумовлено виключно об`єктивними та істотними причинами, пов`язаними з незадовільним станом його здоров`я по зору. Лише 17 січня 2025 року (з пропуском строку на 15 днів), його дружина ОСОБА_5 супровела заявника до нотаріальної контори, але постановою від 17.01.2025 спадковій справі № 18/2025 від 17.01.2025, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки заявник має незадовільний стан здоров`я по зору він позбавлений здатності бачити, не може вільно рухатися в межах і за межами свого помешкання, в населеному пункті, відповідно не міг вільно реалізувати своє цивільне право на прийняття спадщини шляхом написання, підписання власноручно заяви про прийняття спадщини у доступний спосіб, і її подання до нотаріуса, як і не міг самостійно звернутися (піти/поїхати) до місця знаходження нотаріуса.

Суд, ухвалою від 14.04.2025, за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 387/569/25 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 12.05.2025.

За наслідками судового засідання 12.05.2025, підготовче засідання відкладено на 04.06.2025, про що 12.05.2025 постановлено відповідну ухвалу.

За наслідками судового засідання 04.06.2025, за клопотання позивача залучено до участі у цивільній справі співвідповідача, підготовче засідання відкладено на 07.07.2025, про що 04.06.2025 постановлено відповідну ухвалу.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію цивільного процесу та призначено справу до розгляду по суті на 14.08.2025, про що 07.07.2025 постановлено відповідну ухвалу.

Позивач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач Добровеличківська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області явку свого представника у підготовче судове засідання не забезпечила. Відповідно до довідки про доставку електронного документу, встановлено, що документ в електронному вигляді "Ухвала " від 07.07.2025 по справі №387/569/25 надіслано одержувачу Добровеличківська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області в її електронний кабінет. Документ доставлено 08.07.2025.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином. 21.07.2025 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо позову не заперечує.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 виданого Добровеличківським ВДРАЦС у Новоукраїнському районні Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.11).

Позивач є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 06.08.1968, виданоговиконкомом Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с. 9).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 29 травня 2014 року, яким належну їй 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_2 (сто сім), яка знаходиться в селищі Добровеличківка Кіровоградської області заповіла позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №79729176 від 17.01.2025, заповіт ОСОБА_3 зареєстровано у Спадковому реєстрі 29.05.2014 номер за номером 56136850 (а.с.18).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №79730535 від 17.01.2025, зареєстровано спадкову справу № 73506458, спадкодавець ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Постановою приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Левітчук Г.Б. від 17.01.2025 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском позивачем термін прийняття спадщини (а.с.14).

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ 578764 від 11.05.2021, ОСОБА_1 встановлена І група Б 19.04.2021, інвалідність з дитинства по зору, безтерміново (а.с.13).

Статтями 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. ст. 1220, 1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

За змістом ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Положення ст. 1223 ЦК України визначають, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (ст. 1234 ЦК України).

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини (ст.ст. 1235-1236 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Отже, подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини і з урахуванням конкретних фактичних обставин справи такими поважними причинами пропуску строку можуть бути: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 року по справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття.

Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.

Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17.

Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, доходить висновку про обґрунтованість вимоги позивача.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є людиною з інвалідністю підгрупи Б І групи по зору з високим ступенем втрати здоров`я, який спричинює значну залежність від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально - побутових функцій і часткову нездатність до виконання окремих елементів самообслуговування та потребує сторонньої допомоги (а.с.13).

За доводами позовної заяви, позивач у визначений шестимісячний строк про прийняття спадщини не подав письмову заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, оскільки він позбавлений здатності бачити, він не може вільно рухатися в межах і за межами свого помешкання, в населеному пункті, відповідно він не міг вільно реалізувати своє цивільне право на прийняття спадщини шляхом написання, підписання власноручно заяви про прийняття спадщини у доступний спосіб, і її подання до нотаріуса, як і не міг самостійно звернутися (піти/поїхати) до місця знаходження нотаріуса.

Враховуючи наведене, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними та такими, що пов`язані з об`єктивними обставинами на вчинення цих дій та не мають стати причиною усунення ОСОБА_1 від права спадкування.

При цьому суд зважає, що свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача.

Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно.

Враховуючи зазначене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством.

Свобода заповіту є фундаментальним принципом спадкового права, у світлі чого слід відзначити, що ОСОБА_3 з часу складання заповіту 29.05.2014 до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 не скасовувала заповіт, складений на користь ОСОБА_1 та не склала іншого.

З огляду на те, що позивачем пропущено встановлений законом строк на подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, а судом визнано поважними причини пропуску такого строку, суд вважає за необхідне визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю у два місяці, який, на переконання суду, є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини.

За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача.

Суд вважає, що оскільки позивач є інвалідом 1 групи і відповідно п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а відповідачі не вчиняли протиправних дій, що стали підставою для цього позову, тому судові витрати покладаються на державу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16 1216-1218, 1220-1223, 1233-1236, 1254, 1268-1270, 1272 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 обчислювати з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення ( виклику ) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - Добровеличківська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, - селище Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області, вулиця Незалежності, 112, код згідно з ,

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО