ПОСТАНОВА

Іменем України

26 серпня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/6845/23

провадження № 22-ц/4809/1162/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 квітня 2025 року у складі головуючого судді Іванової Н. Ю.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому (з урахуванням виправленої позовної заяви) просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортних засобів: RENAULT MEGANE SCENIC, 2012 р.в. 141 705 грн; OPEL COMBO VAN, 2013 р.в. 100 015 грн; PEUGEOT 308, 2014 р.в. 142 985 грн; FORD TRANZIT D, 1997 р.в. 69 300 грн; HUNDAI SANTA FE, 2017 р.в. 172 605 грн, а всього 626 619 грн.

В обґрунтування зазначила, що з 1985 року перебувала у шлюбі із відповідачем, який було розірвано 17 лютого 2023 року.

Під час перебування у шлюбі ними було набуто за спільні кошти майно, а саме транспортні засоби, які без її згоди були відчужені відповідачем: Renault Megane Scenic, 2012 р.в., об`єм двигуна 1461, потужність 81 кВт, дата реєстрації 25 березня 2017 року, перереєстровано на нового власника 11 грудня 2019 року; Opel Combo Van, 2013 р.в., об`єм двигуна 1248, потужність 66 кВт, дата реєстрації 04 квітня 2017 року, перереєстровано на нового власника 02 серпня 2017 року; Peugeot 308, 2014 р.в., об`єм двигуна 1560, потужність 88 кВт, дата реєстрації 28 грудня 2019 року, перереєстровано на нового власника 16 червня 2020 року; Ford Tranzit D, 1997 р.в., об`єм двигуна 2496, дата реєстрації 05 листопада 2003 року, перереєстровано на нового власника 06 жовтня 2015 року; Hyundai Santa FE, 2017 р.в., об`єм двигуна 2188, дата реєстрації 17 травня 2007 року, перереєстровано на нового власника 16 листопада 2016 року.

Вказує, що відчуження спільних вищезазначених автомобілів відповідачем проведено з порушенням вимог ч. 3 ст. 65 СК України, якою встановлено, що розпорядження майном, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, що потребує нотаріального посвідчення та (або) державної реєстрації, а також стосовно цінного майна, здійснюється за письмової згоди другого подружжя. Втім ні письмової, ні навіть усної згоди відповідачу на відчуження автомобілів вона не надавала, грошові кошти з продажу автомобілів не отримувала.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити їй вартість частки у вказаному майні в розмірі 1/2, що становить 626, 610 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції керувався тим,що в порушення вимог ст. 13, 82 ЦПК України, позивач не надала доказів суду на підтвердження тих обставин, що кошти з продажу спірних автомобілів були використані не у інтересах сім`ї. Також позивач не довела факту того, що кошти від продажу автомобіля були збережені відповідачем до часу припинення шлюбу.

Короткий зміст та узагальнені заперечення особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 подала до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 квітня 2025 року та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Вказала, що їй не було відомо про продаж автомобілів, а тому вона не повинна доводити той факт, що кошти, отримані відповідачем від здійснених угод, використані в інтересах сім`ї.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Представник відповідача адвокат Данилюк Н. В. подала до суду письмові пояснення, в яких просила залишити апеляційну скаргу без задоволення та стягнути з позивачки на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. вказала, що позивачка не надала документів на підтвердження того, що нібито відповідач використав майно не в інтересах сім`ї чи не на її потреби. Звернула увагу суду, що відповідач діяв в межах правового режиму спільної сумісної власності та в інтересах сім`ї, при поділі слід враховувати не лише сам факт відчуження майна, але не його реальне використання на сімейні потреби (а.с.210-214).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача адвоката Данилюк Н. В., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 лютого 2023 року у справі № 404/6161/22 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 21 березня 2023 року (а.с.7-8).

Під час шлюбу, сторонами було придбано автомобілі Renault Megane Scan, 2012 р.в., Opel Combo Van, 2013 р.в., Peugeot 308, 2014 р.в., Ford Tranzit D, 1997 р.в., Hyundai Santa FE, 2017 р.в.

Відповідно до довідки РСЦ ГСЦ МВС в Кіровоградській області від 04 квітня 2023 року, згідно Єдиного державного реєстру МВС, про транспортні засоби, які ОСОБА_2 було зареєстровано та відчужено, а саме: Renault Megane Scenic, 2012 р.в., об`єм двигуна 1461, потужність 81 кВт, дата реєстрації 25 березня 2017 року, перереєстровано на нового власника 11 грудня 2019 року; Opel Combo Van, 2013 р.в., об`єм двигуна 1248, потужність 66 кВт, дата реєстрації 04 квітня 2017 року, перереєстровано на нового власника 16 червня 2020 року, Peugeot 308, 2014 р.в., об`єм двигуна 1560, потужність 88 кВт, дата реєстрації 28 грудня 2019 року, перереєстровано на нового власника 16 червня 2020 року, Ford Tranzit D, 1997 р.в., об`єм двигуна 2496, дата реєстрації 05 листопада 2003 року, перереєстровано на нового власника 06 жовтня 2015 року, Hyundai Santa FE, 2007 р.в., об`єм двигуна 2188, дата реєстрації 17 травня 2007 року, перереєстровано на нового власника 16 листопада 2016 року (а.с.9).

Згідно висновку експертного дослідження від 21 вересня 2021 року № ЕД-19/112-23/9108-АВ, середня ринкова ціна автомобіля Renault Megane 1.5, 2012 року випуску, станом на момент проведення експертного дослідження (21 вересня 2023 року) становить 283410 грн. Середня ринкова ціна автомобіля Opel Combo Van, 1.3, 2013 року випуску, станом на момент проведення експертного дослідження (21 вересня 2023 року) становить 200030 грн. Середня ринкова ціна автомобіля Peugeot 308, 2014 року випуску, станом на момент проведення експертного дослідження (21 вересня 2023 року) становить 285970 грн. Середня ринкова ціна автомобіля Ford Tranzit D, 1997 року випуску, фургон вантажний малотоннажний, станом на момент проведення експертного дослідження (21 вересня 2023 року) становить 138600 грн. Середня ринкова ціна автомобіля Hyundai Santa FE, 2007 року випуску станом на момент проведення експертного дослідження (21 вересня 2023 року) становить 345210 грн (а.с.32-39).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта статті 65 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначена презумпція спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна чи майнових прав, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті чи оформлені (див. зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року у справі № 755/12204/18 (провадження № 61-2401св21)).

Як поділ спільного сумісного майна в натурі, так і визначення розміру часток кожного з них, може здійснюватися на підставі: договору подружжя; рішення суду при наявності спору між подружжям. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України) (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2023 року в справі № 648/3137/15-ц (провадження № 61-17560св21)).

В доктрині зазвичай виокремлюється компенсаційна функція приватного права, яка спрямована на відновлення порушених цивільних прав і полягає в наданні таких засобів (зазвичай, грошей), завдяки яким це стало б можливим. Так, при пошкодженні майна особи сплачується його вартість або гроші, необхідні для ремонту; при завданні шкоди здоров`ю особи - кошти для лікування, протезування, реабілітації тощо; при поширенні неправдивої інформації про особу - її спростування та грошова компенсація моральної шкоди та ін. «Сompensare» (з лат.)) означає відшкодовувати або урівноважувати. По своїй суті компенсація в приватному праві - це певні дії задля справедливого «урівноваження» майнової чи немайнової втрати (внаслідок, наприклад, завдання шкоди чи припинення повністю або частково певного суб`єктивного права) шляхом сплати особі грошей, як загального еквіваленту всіх цінностей, або передання їй будь-якого майна такого роду, якості та вартості, що дадуть змогу «залагодити» понесену втрату (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2024 року в справі № 369/3056/21 (провадження № 61-8040св23)).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) вказано, що «у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року в справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21) зазначено, що: «з метою захисту порушеного права власності одного з подружжя при відчуженні іншим з подружжя спільного майна без отримання відповідної згоди, визначаючи розмір грошової компенсації частини вартості спірного майна, стягненню у вигляді компенсації підлягає дійсна (ринкова) вартість відчуженого майна або ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 1985 року, який було розірвано 17 лютого 2023 року рішенням Кіровського районного суду Кіровоградської області (а.с.7-8).

Відповідно до довідки РСЦ ГСЦ МВС в Кіровоградській області від 04 квітня 2023 року, згідно Єдиного державного реєстру МВС, про транспортні засоби, які ОСОБА_2 було зареєстровано та відчужено, а саме: Renault Megane Scenic, 2012 р.в., об`єм двигуна 1461, потужність 81 кВт, дата реєстрації 25 березня 2017 року, перереєстровано на нового власника 11 грудня 2019 року; Opel Combo Van, 2013 р.в., об`єм двигуна 1248, потужність 66 кВт, дата реєстрації 04 квітня 2017 року, перереєстровано на нового власника 16 червня 2020 року, Peugeot 308, 2014 р.в., об`єм двигуна 1560, потужність 88 кВт, дата реєстрації 28 грудня 2019 року, перереєстровано на нового власника 16 червня 2020 року, Ford Tranzit D, 1997 р.в., об`єм двигуна 2496, дата реєстрації 05 листопада 2003 року, перереєстровано на нового власника 06 жовтня 2015 року, Hyundai Santa FE, 2007 р.в., об`єм двигуна 2188, дата реєстрації 17 травня 2007 року, перереєстровано на нового власника 16 листопада 2016 року (а.с.9).

Згідно висновку експертного дослідження від 21 вересня 2021 року № ЕД-19/112-23/9108-АВ, середня ринкова ціна автомобіля Renault Megane 1.5, 2012 року випуску, станом на момент проведення експертного дослідження (21 вересня 2023 року) становить 283410 грн. Середня ринкова ціна автомобіля Opel Combo Van, 1.3, 2013 року випуску, станом на момент проведення експертного дослідження (21 вересня 2023 року) становить 200030 грн. Середня ринкова ціна автомобіля Peugeot 308, 2014 року випуску, станом на момент проведення експертного дослідження (21 вересня 2023 року) становить 285970 грн. Середня ринкова ціна автомобіля Ford Tranzit D, 1997 року випуску, фургон вантажний малотоннажний, станом на момент проведення експертного дослідження (21 вересня 2023 року) становить 138600 грн. Середня ринкова ціна автомобіля Hyundai Santa FE, 2007 року випуску станом на момент проведення експертного дослідження (21 вересня 2023 року) становить 345210 грн (а.с.32-39).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції керувався тим,що в порушення вимог ст. 13, 82 ЦПК України, позивач не надала доказів суду на підтвердження тих обставин, що кошти з продажу спірних автомобілів були використані не у інтересах сім`ї. Також позивач не довела факту того, що кошти від продажу автомобіля були збережені відповідачем до часу припинення шлюбу.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Зокрема, аналіз матеріалів свідчить, що вказані спірні автомобілі були придбані в період шлюбу, укладеного між сторонами, а тому останні в силу вимог ст. 60 СК України належали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Доказів про те, що відповідачем спірні автомобілі були відчужені за письмовою згодою позивачки і того, що кошти в загальному розмірі 626 610 грн, отримані внаслідок відчуження транспортних засобів, були витрачені в інтересах сім`ї, матеріали справи не містять.

Судом не встановлено, що кошти одержані ОСОБА_2 від продажу автомобілів використані в інтересах сім`ї. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірні автомобілі були віджужені на підставі договорів купівлі-продажу задовго до припинення шлюбу, тому за загальними засадами правомірності правочину, вчиненому в інтересах сім`ї, слід вважати, що відповідач отримав кошти і витратив їх у інтересах сім`ї.

Ураховуючи, що сторони придбали зазначені автомобілі, під час перебування у зареєстрованому шлюбі і що відповідач розпорядився зазначеним майном, що належало подружжю на праві спільної сумісної власності, на власний розсуд без повідомлення та письмової згоди ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку, що позивачка має право на грошову компенсацію половини вартості транспортних засобів в загальному розмірі 626 610 грн, з яких: RENAULT MEGANE SCENIC 141 705 грн; OPEL COMBO VAN 100 015 грн; PEUGEOT 308 142 985 грн; FORD TRANZIT D 69 300 грн; HUNDAI SANTA FE 172 605 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

На підставі п. 2-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортних засобів в загальному розмірі 626 610 грн.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частинами 1, 6, 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору.

У зв`язку із зазначеним, із ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 6 266,1 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 9 399,15 грн

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 квітня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортних засобів в загальному розмірі 626 610 грн, з яких:

-RENAULT MEGANE SCENIC, 2012 р.в. 141 705 грн;

- ОСОБА_3 , 2013 р.в. 100 015 грн;

-PEUGEOT 308, 2014 р.в. 142 985 грн;

-FORD TRANZIT D, 1997 р.в. 69 300 грн;

-HUNDAI SANTA FE, 2017 р.в. 172 605 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 6 266,1 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 9 399,15 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 29.08.2025.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник