Провадження № 2/761/2615/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Тихій П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у м.Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ПрАТ «СК «Універсальна», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.04.2024 р. на вул.Б.Хмельницького в м.Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу марки«Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який належить відповідачу, та транспортного засобу марки «Honda FR-V», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача, який є його власником. Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 10.05.2024 р. у справі № 761/14928/24 встановлено, що ДТП сталась з вини ОСОБА_2 , внаслідок порушення ним ПДР України. Цивільно-правова відповідальність відповідача, працівником якого є ОСОБА_2 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Універсальна» згідно з полісом серії ЕР № 215415463. В досудовому порядку ПрАТ «СК «Універсальна» було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 22005,79 грн. Разом з тим, в позасудовому порядку відповідачем не було здійснено виплату позивачу витрат, які не покриваються, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не вбачається можливим, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 05.11.2024 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та інших поданих ним заявах по суті справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в поданих ним заявах по суті справи.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечив.

Третя особа ПрАТ «СК «Універсальна» в судове засідання свого представника не направило, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялось належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомило.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 07.04.2024 р. на вул.Б.Хмельницького в м.Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який належить відповідачу, та транспортного засобу марки «Honda FR-V», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача, який є його власником.

Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 10.05.2025 р. у справі № 761/14928/24, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Honda FR-V», номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу, та обставини даного ДТП, не потребують доказування.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, працівником якого є ОСОБА_2 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Універсальна» згідно з полісом серії ЕР №215415463.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч.1 ст. 1172 ЦК України).

Згідно з п.12 ч.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова (регламентна) виплата не здійснюється за шкоду у частині втрати товарної вартості транспортного засобу, визначеної відповідно до законодавства.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 07.05.2024р. № 80-D/14/36, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Honda FR-V», номерний знак НОМЕР_2 , складає 53079,37 грн, а вартість матеріального збитку становить 22005,79 грн., яку страховик виплатив позивачу.

Отже судом встановлено, що втрата товарної вартості транспортного засобу, яка становить 31073,58 грн, страховиком не виплачувалась позивачу, а тому підлягає компенсації саме за рахунок відповідача, працівником якого є особа, яка є винною у вчиненні ДТП.

Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що втрата товарної вартості транспортного засобу, яка згідно з положенням закону страховиком не відшкодовується, підлягає у даному випадку компенсації саме відповідачем як особою, працівник якої є відповідальним за завдані збитки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди 31073,58 грн.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Таким чином, оскільки внаслідок ДТП, що сталася з вини працівника відповідача, було пошкоджено власність позивача, засіб пересування, який використовувався щоденно в його інтересах, у зв`язку з чим позивач була тривалий час позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, були суттєво порушені його життєві плани, так як, проведення вимушеного незапланованого ремонту транспортного засобу вимагало значних додаткових зусиль та часу, суд, керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, вважає, що позивачу було завдано моральну шкоду, яку з врахуванням обставин справи та тривалості порушеного права, визначає у розмірі 5000,00 грн, яка підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, на підтвердження факту надання і отримання професійної правничої допомоги, стороною позивача подано до суду договір про надання правової допомоги та акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг), відповідно до яких загальний розмір отриманої професійної правничої допомоги складає 11500,00 грн.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що заявлена позивачем сума є надмірною та неспівмірною з реальним обсягом наданої йому професійної правничої допомоги в суді, витраченим часом на надання таких послуг, критерію реальності таких витрат.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним зі складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг, суд приходить до висновку, що розмір реальних витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 7000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн, а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 39284,78 грн (31073,58 грн + 1211,20 грн + 7000,00 грн), а також на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 39284 (тридцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят чотири) грн 78 коп., з яких: 31073 (тридцять одна тисяча сімдесят три) грн 58 коп. - матеріальна шкода; 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. - витрати по сплаті судового збору; 7000 (сім тисячі) грн 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу, а також стягнути на відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: