Справа № 505/4356/23
Провадження № 2/505/966/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19.06.2025 року м.Подільськ Одеської області
Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої - судді Павловської Г.В.,
за участі секретаря судового засідання Киларь Н.А.
розглянувши в приміщенні суду, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Подільського міськрйонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в якому позивач просить зобов`язати відповідача не чинити їй перешкод в користуванні земельною ділянкою в АДРЕСА_1 , шляхом зрізання гілок дерев породи горіхів у кількості 3 одиниці зі сторони АДРЕСА_1 , які проникають на належну їй земельну ділянку у відповідність до вимог державних будівельних норм ДБН-79-92.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що їй на праві приватної власності належить 72/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .
За адресою АДРЕСА_1 проживє відповідач, яка користується земельною ділянкою та яка межує з її земельною ділянкою.
Позивач зазначила, що відповідачка тривалий час чинить їй перешкоди нормально користуватися земельною ділянкою, постійно створює конфліктні ситуації, а саме відповідач висадила дерева (горіхи) у кількості 3 одиниці з порушенням норм чинного законодавства, на відстані від стіни належного їй житлового будинку 3,7 метра, 11,7 метра, 14 метрів, гілки дерев проникають на її земельну діляку, в зв`язку з чим на її земельній ділянці утворюється тінь та сирість, корені дерев пошкоджують фундамент господарських будівель та споруд та листя опадає на її земельну ділянку, також вказані дерева створюють перешкоди у зросту інших дерев на належній їй земельній ділянці.
Вона звернулась до відповідачки ОСОБА_2 , з проханням зрізати дерева, але остання продовжує чинити перешкоди.
Ухвалою суду від 16.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 09.01.2025 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позонві вимоги підтримала та наполягала на їхї задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дві судові повістки повернулись на адресу суду із довідкою «Укрпошти» та відміткою листоноші «Адресат відсутній за вказаною адресою» Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У зв`язку з відсутністю у судовому засіданні сторін, з урахуванням закінчення передбачених ст.275 ЦПК України строків розгляду цієї справи та за згоди позивача справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно відповіді директора департаменту житлово-комунального господарства, архітектури та земельних відносин Подільської міської ради Подільського району Одеської області Євгена Руснака №679 від 22.09.2023 року ОСОБА_1 повідомлено, що відстань від стіни її будинку до дерев становить 3,7 м, 11,7 м та 14 м.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Згідно з п. е ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.
Зміст поняття добросусідства розкриває ст. 103 ЗК України, згідно з вимогами якої власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).
Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).
Стаття 104 ЗК України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживають на сусідніх земельних ділянках, а тому повинні дотримуватися правил добросусідства, що передбачені ст. 103 ЗК України.
Також судом встановлено, що на земельній ділянці відповідача ОСОБА_2 розташовуються дерева (горіхи), гілки яких проникли на територію земельної ділянки позивача, яка вказує на те, що гілки дерев проникають на її земельну ділянку, листя з цих дерев опадає на її земельну ділянку, утворюється тінь та сирість, а також те, що корені дерев пошкоджують фундамент господарських будівельта споруд. На підтвердження цього факту надала суду фотографію, з якої не вбачається зрозумілим на території біля якого домоволодіння ростуть вказні дерева, також позивачка не надала жодних доказів того, що корені дерев пошкоджують фундамент господарських будівель.
Відповідно до ст. 105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.
Враховуючи вказану норму земельного законодавства позивач ОСОБА_1 має право самостійно відрізати корені та гілки дерев, які проникли на її територію із сусідньої земельної ділянки та перешкоджають їй у використанні власної земельної ділянки.
При цьому, відповідач має право використовувати свою земельну ділянку для задоволення власних потреб та не повинен перешкоджати власнику сусідньої земельної ділянки у здійсненні його прав.
В силу ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що дерева на земельній ділянці відповідача висаджені без дотримання будівельних норм та правил, а також того, що корені вказаних дерев пошкоджують фундамент господарських будівель.
З відповіді директора Департаменту житлово-комунального господарства, архітектури та земельних відносин Подільської міської ради Подільського району Одеської області Євгена Руснака №679 від 22.09.2023 року, вбачається лише те, що що відстань від стіни будинку позивачки до дерев становить 3,7 м, 11,7 м та 14 м., однак не зафіксовано жодного негативного впливу на сусідню земельну ділянку.
Відтак суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позивачем не надано доказів того, що відповідачем створено перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою та вчинено дії, що призвели до пошкодження житлового будинку.
Недоведеність наявності порушених прав є підставою для відмови у задоволенні позову.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судовий збір та інші судові витрати покладаються на позивача.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 78, 91, 103, 104, 105 ЗК України, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.В.Павловська