УХВАЛА

за результатами вирішення питання про відвід

22 серпня 2025 рокуСправа № 495/1715/24
Номер провадження 2-ві/495/14/25

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Топалової Анни Леонідівни від розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №495/1715/24 за позовом Комунального підприємства «Асорті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Топалової А.Л. перебуває заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №495/1715/24 за позовом Комунального підприємства «Асорті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

12.08.2025 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про відвід судді Топалової А.Л. від розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №495/1715/24 за позовом Комунального підприємства «Асорті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свою заяву про відвід судді Топалової А.Л. обґрунтовує тим, що 20.05.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду від 14.11.202 року по цивільній справі №495/1715/24. Згідно автоматизованому розподілу справ, заява про перегляд заочного рішення передана судді Топаловій А. Л.

Суддя Топалова А.Л. лише 26.06.2025 року прийняла до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду та призначила судове засідання по її розгляду на 19.08.2025 року. Згідно ч.2 ст. 286 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження.

Заявник зазначає, що суддя Топалова А.Л. навмисно затягує та не вживає заходи щодо розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі №495/1715/24 протягом строку, встановленого законом.

На підставі цього, заявник вважає, що суддя Топалова А.Л. не може брати участь у розгляді даної справи та підлягає відводу, оскільки безпідставно затягувала та не вжила заходів щодо розгляду заяви, що викликає сумнів в її неупередженості та об`єктивності, ці обставини свідчать про неможливість неупередженого розгляду справи суддею.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (частини друга, третя статті 40 ЦПК України).

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (частина сьома статті 40 ЦПК).

Ухвалою від 18.08.2025 суддя Топалова А.Л. заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід визнала необґрунтованою; вирішення питання про відвід передала на розгляд судді, який не входить до складу суду.

За результатами автоматизованого розподілу 21.08.2025 визначено суддю Мишко В.В. для розгляду заяви про відвід судді Топалової А.Л. у цивільній справі № 495/1715/24.

Заяву про відвід вирішено у письмовому провадженні без виклику (повідомлення) учасників справи.

Оцінивши наведені заявником підстави для відводу судді, необхідно дійти висновку про необґрунтованість заявленого відводу, керуючись таким.

Підстави для відводу судді визначені цивільно-процесуальним законодавством України.

Відповідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у ст. 39 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень ст. 83 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження за порушення вимог щодо неупередженого розгляду справи, зокрема порушення правил щодо відводу (самовідводу).

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Під час прийняття рішення про самовідвід по вищевказаній цивільній справі, суд також приймає до уваги положення ст.3 Європейського статуту судді, яка передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти собі самовідвід.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Як на підставу для відводу головуючого судді Топалової А.Л., заявник ОСОБА_1 посилається на те, що суддя Топалова А.Л. навмисно затягує та не вживає заходи щодо розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду у справі №495/1715/24 протягом строку встановленого законом. У зв`язку із викладеним, заявник вказує, що вона має сумніви в неупередженості або об`єктивності судді Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області Топалової А.Л.

Факти та обставини, на які посилається заявник ОСОБА_1 не є підставами для відводу в розумінні діючого цивільно-процесуального законодавства та є суб`єктивною думкою заявника.

Також заява про відвід не містить доводів про те, що суддя Топалова А.Л. прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи, та не надано відповідних доказів на підтвердження цього.

Інших підстав для відводу судді також не встановлено.

За вказаних обставин, перевіривши наведені у заяві доводи для відводу головуючого у справі, всебічно та повно проаналізувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відсутності підстав для задоволення такої заяви.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 258, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Топалової Анни Леонідівни від розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №495/1715/24 за позовом Комунального підприємства «Асорті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 22.08.2025 року.

Суддя Віталій МИШКО