ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1113/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/577/25 Категорія: 304090000 Годік Л. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Карпенко О.В., Василенко Л.І.,

за участю секретаря Костенко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі -ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7898303.

27.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27022024, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором.

Відповідно до реєстру боржників від 27.02.2024 до договору факторингу № 27022024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача у сумі 14017 грн. 50 коп., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9017,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.

30.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений кредитний Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3941459.

27.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 27.06.2024 до Договору факторингу № 27062024 від 27.06.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 81419,70 грн., з яких: 15427,75 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 65991,95 грн. - сума заборгованості за процентами.

18.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76278432.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22394,53 грн., з яких: 5625,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16769,53 грн. - сума заборгованості за відсотками.

19.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4397776.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 23 від 11.04.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22830,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16830,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

10.11.2023 ОСОБА_1 уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» кредитний договір № 1111439.

30.05.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 30052024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 30.05.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 107 168 грн. 79 коп., з яких: 21799 грн. 99 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 85 368 грн. 80 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконує, позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в сумі 247 830,52 грн.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 квітня 2025 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за:

кредитним договором № 7898303 в розмірі 14 017,50 грн.,

кредитним договором № 3941459 в розмірі 81 419,70 грн.,

договором позики № 76278432 в розмірі 22 394,53 грн.,

договором позики № 4397776 в розмірі 22 830,00 грн.,

кредитним договором № 1111439 в розмірі 107 168,79 грн.,

а всього стягнути заборгованості у розмірі 247 830,52 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 3717,46 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідно до витягів з реєстру боржників до вказаних Договорів факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами на загальну суму 247 830,52 грн.

Згідно з умовами вказаних договорів позики, позичальник зобов`язалася повернути позикодавцеві отриману суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договорами позики в загальному розмірі 247 830,52 грн. Доказів погашення відповідачем ОСОБА_1 вищевказаної заборгованості як позивачу, так і первісним кредиторам, матеріали справи не містять.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Зачепіло З.Я. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що матеріали справи не містять повідомлення про відступлення права вимоги за вказаними кредитними договорами. Позивачем на підтвердження перерахування відповідачу коштів за кредит мни договорами не надано належних доказів розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку.

До того ж, надані позивачем розрахунки заборгованості самі по собі не є безспірним доказом наявності заборгованості, оскільки такі документи складаються одноособово стороною позивача та не є первинними документами, які б підтверджували умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зміст зазначених доказів повністю залежить від волевиявлення кредитора або його представника.

Сторона відповідача вважає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому законом порядку, не довело факту перерахування кредитних коштів за договорами, а тому підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тіло кредиту та відсотками відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Сова Ю.М. вказує, що при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Звернуто увагу, що відповідач не була позбавлена можливості надати докази, які підтверджують або спростовують отримання нею кредитних коштів.

Зазначена заборгованість та отримання кредитних коштів підтверджується з огляду на наявні докази в матеріалах справи, зокрема, розрахунком заборгованості та відповідними копіями вказаних договорів, в яких відображаються всі істотні умови такого виду договору та договорами факторингу з відповідними додатками.

Стороною відповідача не спростовано обставин отримання та використання нею кредитних коштів та розміру заборгованості, зазначених в наданих позивачем розрахунках, які узгоджуються зі змістом договорів, а отже, є належними доказами наявності заборгованості за кредитами.

В судове засідання апеляційного суду сторони, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч. 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судом першої інстанції встановлено, що 04.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 7898303, відповідно до п. 1.1, 1.2, 1.3, якого ТОВ надає останній грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., строком на 105 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити комісії за його надання та відсотки за його користування в порядку та умовах, визначених даним договором.

30.08.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3941459, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 18500 грн., строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом за зниженою процентною ставкою 0,80%, за стандартною процентною ставкою 2,00%.

18.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76278432, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 9000 грн. 00 коп. строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом за зниженою процентною ставкою 0,625%, за стандартною процентною ставкою 2,50%.

19.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4397776, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 6000 грн. 00 коп. строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом за зниженою процентною ставкою 0,01%, за стандартною процентною ставкою 3,00%.

10.11.2023 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1111439, за умовами якого Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту 21800,00 грн. Строк кредиту 350 днів. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,2% у день. Орієнтовна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 41973,24% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 187262,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 цього закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір про споживчий кредит №7898303 від 04.12.2023 укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було підписано одноразовим ідентифікатором 874013. Договір №3941459 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.08.2023 року укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було підписано останньою за допомогою електронного підпису Х978. Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76278432 від 18.09.2023 року укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором yKx0gsvSbu. Договір позики №4397776 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 19.11.2023 року укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором H0z1p9q6N2. Договір №1111439 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 10.11.2023 року укладений між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н945.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, встановивши, що кредитні договори та договори позики укладено в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», за відсутності належних доказів про те, що договори укладено іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківську картку, яка відповідачу не належить, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до умов договору кошти позики перераховуються на банківський картковий рахунок позичальника.

Щодо надання виписок з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій по такому рахунку, то кредитодавці не є банками в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», а є фінансовими установами і діють відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії».

Таку виписку по рахунку позичальника формує та надає банк, що обслуговує картковий рахунок відповідача, який був вказаний ним на отримання кредитних коштів і на який були перераховані кошти за кредитними договорами.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 1076 ЦК України відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Згідно з ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.

Стверджуючи про те, що позивач не надав до суду доказів отримання боржником коштів, апелянт у той же час не звернув увагу на те, що перерахування коштів відбувається на рахунок боржника у банківській установі та до вказаних відомостей позивач доступу не має, оскільки такі відомості є даними клієнта банку, які не підлягають розголошенню.

Крім того, на підтвердження свої заперечень щодо отримання зазначених коштів відповідач не надала належних доказів, які б містили інформацію про спростування відповідних обставин.

Щодо відступлення права вимоги

27.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27022024, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором.

Відповідно до реєстру боржників від 27.02.2024 до договору факторингу № 27022024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача у сумі 14017,50 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9017,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.

27.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 27.06.2024 до Договору факторингу № 27062024 від 27.06.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 81419,70 грн., з яких: 15427,75 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 65991,95 грн. - сума заборгованості за процентами.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22394,53 грн., з яких: 5625 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16769,53 грн. - сума заборгованості за відсотками.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 23 від 11.04.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22830 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16830 грн. - сума заборгованості за відсотками.

30.05.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 30052024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 30.05.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 107 168,79 грн., з яких: 21799,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 85 368,80 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно з п.1.1 вказаних договорів факторингу, за цими договорами фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договорів.

Відповідно до витягів з реєстру боржників до вказаних договорів факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами на загальну суму 247 830 грн. 52 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 667/11010/14-ц (провадження № 61-10349св18).

Колегія суддів відхиляє заперечення відповідача стосовно того, що позивач правомірно набув права грошових вимог на підставі договорів факторингу з посиланням на те, що не надано доказів сплати ціни продажу за договорами факторингу.

За приписами ст. 204 ЦК України, яка регламентує презумпцію дійсності правочину, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так як договори факторингу, якими обґрунтовуються позовні вимоги у цій справі, на час вирішення спору є дійсними, у судовому порядку недійсними не визнавалися та доказів щодо їх нікчемності (невідповідності умов імперативним вимогам законодавства) суду не надавалося, апеляційний суд вважає, що відповідні договори є дійсними та таким, що регламентують правовідносини, ними визначені.

При цьому відсутність доказів оплати договорів факторингу не є підставою для констатації їх недійсності, адже ця обставина не свідчить про невідповідність таких правочинів вимогам законодавства та її встановлення не входить до предмету доказування у цій справі про стягнення кредитного боргу.

Крім того, належне чи неналежне виконання сторонами договору факторингу своїх зобов`язань за такими правочинами в силу приписів ст. 1077 ЦК України не є необхідною умовою для його дійсності, чого не врахував скаржник.

Надані позивачем докази підтверджують факт переходу до позивача права вимоги до ОСОБА_1 за укладеними кредитними договорами.

Щодо нарахованих відсотків

Слід звернути увагу, що надані позивачем розрахунки відповідачем у встановлений законом спосіб спростовані не були, жодних контррозрахунків суду надано також не було.

Колегія суддів зауважує, що сама по собі констатація факту, що надані товариством розрахунки не є первинними документами, а тому не можуть підтверджувати реального розміру заборгованості, колегія суддів вважає такими, що не спростовують обставин, які ними підтверджуються, а саме розміру заборгованості, зокрема, за тілом кредитів.

Водночас, колегія суддів задля забезпечення повноти, об`єктивності судового розгляду, а також для ухвалення справедливого судового рішення здійснила власні розрахунки складової заборгованості, а саме за нарахованими відсотками.

Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, то колегія суддів, перевіривши їх нарахування за умовами кожного з договорів позики та кредиту вважає, що за договорами укладеними відповідачем з ТОВ «Мілоан», ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Селфі кредит» їх нарахування відбулося на умовах визначених сторонами, а також при їх перевірці судом було враховано норми Закону України "Про споживче кредитування" та поетапні зміни денної відсоткової ставки передбаченої пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень даного Закону та на основі даної перевірки констатовано, що загальні суми відсотків за кожним із договорів не перевищують розміру перерахованого судом, а тому їх правомірно стягнено з відповідача на користь товариства.

Водночас у частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами за договорами укладеними з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відсотки нараховані даним товариством не відповідають умовам укладених договорів.

Відповідно до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76278432 від 18.09.2023 року у пунктах 2.2. та 2.3. установлено, що строк позики становить 30 днів, відсоткова ставка 2,5% (фіксована) в день.

За умовами договору позики сума отримана ОСОБА_1 становить 9000 грн. (пункт 2.1.).

З огляду на наведені умови денна відсоткова ставка становить 225 грн. (9000 грн. х 2,5% в день). За 30 днів користування позикою розмір нарахованих відсотків становить 6750 грн. Водночас у позовних вимогах товариством заявлено до стягнення сума нарахованих відсотків у розмірі 16769,53 грн., що не узгоджується з умовами погодженими сторонами правочину.

Тому загальний розмір боргу (тіло та відсотки) становить 12375,00 грн.

Отже рішення міськрайонного суду в цій частині підлягає зміні та зменшенні розміру стягнутої з відповідача суми з 22 394,53 грн. до 12375,00 грн.

Вказане стосується і договору позики №4397776 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 19.11.2023 року, у якому у пунктах 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. передбачені наступні умови: 1) сума позики 6000 грн.; 2) строк позики 30 днів; 3) базова процентна ставка за перший день користування позикою 17,71% (фіксована); 4) базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 3,00%.

Таким чином, за перший день користування позикою процентна ставка становить 1062,60 грн. (6000 грн. х 17,71%), а за наступні 29 днів 180 грн. (6000,00 грн. х 3% в день), а тому сукупний розмір відсотків становить 6282,60 грн. У той же час заявлені товариством вимоги до стягнення відсотків становлять 16830,00 грн.

Тому загальний розмір боргу (тіло та відсотки) становить 12282,60 грн.

Рішення міськрайонного суду в цій частині також підлягає зміні та зменшенні розміру стягнутої з відповідача суми з 22 830,00 грн. до 12282,60 грн.

В умовах зазначених договорів передбачений пункт 4, в якому містяться умови, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами.

Пунктом 6 договорів передбачено дії, які має вчинити позичальник для продовження строку користування кредитом.

Умовами договору не передбачено автопролонгації договору без вчинення активних дій з боку позичальника.

Отже, слід дійти висновку, що нарахування відсотків повинно відбуватися в межах строку кредитування, тобто 30 днів, а нарахування відсотків, які здійснені поза даним строком є неправомірними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 викладено наступну позицію: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Щодо судових витрат

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Звертаючись до суду із позовом позивачем заявлено до відповідача вимоги на загальну суму 247 830,52 грн., за які ним сплачено судовий збір у розмірі 3717,46 грн.

Судом апеляційної інстанції задоволено вимоги позивача на суму 227 263,59 грн., а тому позивачу підлягає відшкодуванню сума витрат пов`язаних з оплатою судового збору у розмірі 3408,96 грн.

Водночас, апеляційна скарга задоволена судом на 8,3%, а тому з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 462,82 грн.

Застосовуючи зустрічне зарахування по сплаті судового збору, що передбачено частиною 10 статті 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь товариства підлягає сума у розмірі 2946,14 грн.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 квітня 2025 року в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за Договором позики № 76278432 та Договором позики № 4397776 - змінити, стягнувши заборгованість за договором позики № 76278432 у розмірі 12375,00 грн. та за договором позики № 4397776 - у розмірі 12282,60 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2946,14 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 серпня 2025 року.

Судді