Справа № 510/2333/23
Провадження № 2/510/469/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.25 року Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності відповідно до ст. 182 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив на позов не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними, відзив на позовну заяву відповідач не направив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, таким чином є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом в ході судового розгляду справи були досліджені: свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_1 , серія НОМЕР_1 від 14.11.2019 р.; РНОКПП ОСОБА_3 -№ НОМЕР_2 ; паспорт ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 виданий Дзержинським МВ ГУМВС України в Донецькій області від 30.12.2008 р.; РНОКПП ОСОБА_1 - № НОМЕР_4 ; паспорт ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області від 24.05.2000 р.; РНОКПП- ОСОБА_2 № НОМЕР_6 ; довідка від 17.05.2022 № 5129- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; довідка від 17.05.2022 № 5129- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Дослідивши надані докази, судом встановлено, що з 03.05.2009 року сторони перебувають у фактичних шлюбних відносинах, однак офіційно шлюб не зареєстровано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 . У свідоцтві про народження у графі «батько» зазначено ОСОБА_2 . Дитина проживає разом із позивачкою в АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні. Позивачка не працює, отримує соціальну допомогу від держави як внутрішньо переміщена особа. Однак цього недостатньо для утримання дитини та забезпечення ОСОБА_3 належного рівня життя. У зв`язку з цим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.

Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Правова норма ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому обов`язок батьків дитини по утриманню дитини є спільним. Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитини, оскільки, згідно ч.1 ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків.

Згідно ч. 3. ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України).

Таким чином, оскільки відповідачем у добровільному порядку матеріальна допомога позивачу на утримання їх сумісного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін та інтереси неповнолітньої дитини, задовольняє позовні вимоги позивача.

Суд вважає, що зазначений розмір аліментів щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини, та не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналізуючи зібрані у справі докази та враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, а відповідач працездатний і зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд приходить до висновку про можливість стягнення з останнього аліментів на утримання дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 27 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991), кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Матеріали цивільної справи не містять доказів, які б спростовували твердження позивача, викладені нею у позовній заяві. Відповідач зі свого боку доказів, які б спростували твердження позивача, не надав.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення у справах про стягнення аліментів підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги, щодо стягнення аліментів задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 82, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 150, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.12.2023 року до досягнення повноліття дитиною ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно із ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ренійського районного суду

Одеської області К.В. Сорокін