Справа № 643/4632/25
Провадження № 2/643/3075/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2025

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участю секретаря судових засідань Кизим К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року позивач АТ «Перший український міжнародний банк» в особі представника Киричук Г. М. звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №4 від 27.09.2020 у сумі 49 519,98 грн станом на 10.01.2025.

Позовні вимоги мотивувало тим, що 27.09.2020 між АТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4, відповідно до якого позичальнику видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 3000,00 грн.

Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт.

Згідно з п.4.3.6.4 частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що банк має право змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п.4.2.19 Розділу ІІ цього Договору клієнт протягом 30 календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення банку згода клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою.

Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 10.01.2025 утворилась заборгованість за кредитним договором №4 від 27.09.2020 у сумі 49 519,98 грн, з яких: 25 448,92 грн заборгованість за кредитом, 24 071,06 грн заборгованість за процентами.

Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем не погашена.

29.07.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить позовну заяву АТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості залишити без задоволення. В обґрунтування відзиву зазначає про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, тому що позивач не надав суду жодних доказів того, що відповідач заборгував позивачу грошові кошти зазначені в позовній заяві. Між нею та АТ «ПУМБ» підписана заява №4 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на видачу картки з кредитним лімітом на 3000,00 грн. Відповідачем 21.02.2025 після відправки на його адресу заяви про надання інформації про споживчий кредит у відповідь на письмову вимогу № КНО-44.2.2/18 від 13.01.2025 надана виписка з особового рахунку. Згідно з отриманою письмовою вимогою сума заборгованості складає 49 519,98 грн, але із наданої позивачем виписки з особового рахунку немає можливості визначити, що відповідач заборгував позивачу грошові кошти зазначені в позовній заяві. Також в ній не враховані погашення за 19.04.2022 в сумі 1300,00 грн, 01.09.2023 2000,00 грн, 17.05.2024 2000,00 грн, 17.12.2024 1000,00 грн, 29.01.2025 2000,00 грн, 07.02.2025 2000,00 грн, 11.03.2025 2000,00 грн. В виписці по особовому рахунку фігурує нарахування рекласіфікації стандартної заборгованості в прострочену, що є прямим порушенням Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування». Копія заяви №4 до приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може підтверджувати існування боргу, оскільки вона є лише пропозицією укласти договір (офертою) в розумінні Цивільного кодексу України і для укладення договору обов`язковим елементом процедури такого укладення є прийняття цієї пропозиції (акцепт), відсутність якого підтверджується матеріалами справи, що свідчить про неіснування договору між сторонами. В заяві відрізняється сума грошових коштів від тієї, яку зазначає позивач в позові (в заяві зазначена сума 3000,00 грн, а в позові 49 519,98 грн) і відсутня умова про надання позивачем тієї чи іншої суми. Розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій. Відповідач не погоджується з сумами зазначеними в розрахунку та вважає їх надуманими.

13.08.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначає про обґрунтованість позовних вимог та просить їх задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування відповіді на відзив зазначає про те, що протягом дії Заяви кредитний ліміт за Заявою збільшувався, що відображено у довідці про збільшення кредитного ліміту. Підписуючи заяву відповідач підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО), яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування; приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО), яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування. Крім того, відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту, який містить детальну інформацію про кредитодавця, суму кредиту, строк кредитування; мета отримання кредиту; спосіб та строк надання кредиту; розмір реальної річної процентної ставки та інші умови.

Чинне законодавство України передбачає право встановлення цивільних правовідносин на умовах публічного договору. Ні ЦК України, ні Закон України «Про банки і банківську діяльність», а також інші нормативні акти не встановлюють заборони на взаємодію між контрагентам в рамках публічного договору. Судова практика, яка трактувала публічний договір в банківській сфері як такий, що підлягає особистому підписанню з боку клієнта не може бути прийнята до уваги, враховуючи зміни, які відбулися у законодавстві з приводу публічного договору при надані фінансових послуг. Зміни набрали чинності з 19.01.2020. Заява підписана відповідачем 27.09.2020, тобто на момент підписання відповідачем Заяви зазначені зміни вже діяли і ці зміни стосувалися: пунктом 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що надання кредиту є фінансовою послугою. Отже, вже діяла нова норма Закону, яка регулює порядок укладення договорів фінансових послуг шляхом підписання індивідуальної частини та розміщення публічної частини на веб-сайті. Таким чином, Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО) відповідно до ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг» (в редакції Закону України від 20.09.2019) є публічною частиною договору, до якої приєднався відповідач, підписавши Заяву, яка є індивідуальною частиною договору.

Відповідно до п.4.2.4 ДКБО, відповідач, приєднавшись до ДКБО надав згоду щодо зміни кредитного ліміту, встановленого та повідомленого клієнту шляхом надіслання SMS-повідомленням на номер мобільного телефону клієнта. Протягом дії кредитного договору відповідач не надавав заперечень банку, що не погоджується з розміром збільшеного кредитного ліміту, навпаки, активно користувався карткою після збільшення розміру кредитного ліміту, що підтверджується Випискою з особового рахунку.

Розрахунок має табличну форму та містить детальну інформацію відносно: графіку повернення тіла кредиту та процентів з розбивкою на суми та конкретні календарні дати; відомості щодо фактичної суми погашення Відповідачем кредиту з розбивкою на суми та конкретні календарні дати; залишок непогашеної суми за кожним платежем. Отже, наданий розрахунок є належним доказом. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Умовами ДКБО визначено, що зі спливом вказаного строку, дія Кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із Сторін. У разі незгоди Клієнта щодо подовження строку дії Кредитного ліміту, Клієнт має звернутись до Банку із відповідною письмовою заявою не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення чергового строку дії Кредитного ліміту.

Відповідач була обізнана у тому, що грошові кошти надаються їй як кредитні і за користування кредитними коштами сплачуються проценти, тобто, відповідач, підписавши Заяву підтвердив згоду з усіма умовами договору, у тому числі з розміром процентів. Нарахування процентів за користування кредитом є обов`язком Банка, який передбачений Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про споживче кредитування», Цивільним кодексом України. Порушення в діях банку відсутні. Банку заборонено надавати безпроцентні кредити (ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). У Заяві, а також у розділі 4 Паспорту споживчого кредиту передбачена умова про процентну ставку та її розмір.

Відповідач не скористалася своїм правом, визначеним ч. 1 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач не була позбавлена можливості відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення банку у письмовій формі з одночасним поверненням грошових коштів, одержаних згідно умов договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором, як це передбачено ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування». Жодних заперечень щодо змісту договору, порядку взаємодії відповідач банку не висловила, що свідчить про її згоду з умовами договору.

Ухвалою судді від 26.03.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

31.03.2025 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

11.04.2025 відповідачем направлено до суду зустрічна позовна заява.

Ухвалою суду від 25.04.2025 відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Перший український міжнародний банк», зустрічну позовну заяву повернуто відповідачу, відмовлено у задоволенні клопотання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08.05.2025 витребувано справу за позовом АТ «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 25.04.2025.

Ухвалою суду від 15.05.2025 провадження у справі зупинено до перегляду ухвали Московського (Салтівського) районного суду міста Харкова від 25.04.2025 за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку апеляційного провадження.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26.06.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 25.04.2025 залишено без змін.

Ухвалою суду від 18.07.2025 поновлено провадження у цивільній справі за позовом АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та повернутися до спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.07.2025 виправлено описку, допущену в резолютивній частині ухвали Салтівського (Московського) районного суду міста Харкова від 25.04.2025.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання свого представника не направив. Позовна заява містить зазначення представника позивача про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, направила через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.

27.09.2020 ОСОБА_1 було підписано анкету клієнта АТ «ПУМБ» (а.с.11).

27.09.2020 відповідач ОСОБА_1 підписала заяву №4 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої просить відкрити на своє ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку із встановленням кредитного ліміту в сумі 3000,00 грн (а.с.зворот 11).

Заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб містить погоджені сторонами умови кредитування зокрема, строк дії кредитного договору 12 місяців, продовженням дії кредитного ліміту кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення визначеному ДКБО, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування картки встановлено до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки, сплата стандартної процентної ставки у розмірі 47,88% річних, реальна річна процентна ставка 47,88%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 1257,86 грн.

Відповідач при підписанні заяви підтвердив, що йому зрозумілі порядок внесення змін до ДКБО, з якими він погоджується, ознайомлений з ДКБО, Тарифами банку, які йому зрозумілі та він згодний з ними.

В цей же день, 27.09.2020 відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с.12).

В Публічній пропозиції ПАТ «Перший український міжнародний банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12.08.2020) містяться умови кредитування (а.с.зворот 12-28).

Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №4 від 27.09.2020, укладеним між АТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 станом на 10.01.2025, згідно з яким заборгованість складає 49 519,98 грн, з яких: 25 448,92 грн заборгованість за кредитом, 24 071,06 грн заборгованість за процентами (а.с.32-33).

З виписки по особовому рахунку за період з 27.09.2020 по 10.01.2025 вбачається рух коштів за рахунком, відкритим на ім`я ОСОБА_1 за кредитним договором №4 від 27.09.2020, який підтверджує користування відповідачем кредитними коштами (а.с.зворот 33-35).

З довідки про збільшення кредитного ліміту за кредитним договором №4 від 27.09.2020 боржника ОСОБА_1 кредитний ліміт по картці змінювався декілька разів та максимально був встановлений 20.08.2021 у сумі 50 000,00 грн (а.с. зворот 31).

Як убачається з письмової вимоги вих.№КНО-44.2.2/18 від 13.01.2025 банк звертався до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про виконання зобов`язань шляхом погашення заборгованості станом на 11.01.2025 у загальній сумі 49 519,98 грн протягом тридцяти днів з моменту отримання листа (а.с.29).

Відповідач надала копію заяви до директора Департаменту стягнення кредитів АТ «ПУМБ» про надання інформації про споживчий кредит з вимогою про надання виписки з рахунку, детальної інформації про перерахунок залишку заборгованості, розміру щомісячного платежу, з урахуванням відсотків за кредитним договором з 01.01.2022 станом на день надання відповіді на заяву (а.с.138).

Суд не бере до уваги надану відповідачем виписку по рахунку, оскільки вона стосується періоду з 01.01.2022 по 01.02.2025 (а.с.139-151), в той час як позовні вимоги заявлені щодо заборгованості, нарахованої відповідачці за період з 27.09.2020 по 10.01.2025, та позивачем надані розрахунок та виписка на підтвердження цієї заборгованості.

Крім того, суд не бере до уваги платіжне доручення №6 від 19.04.2022 на суму 1300,00 грн, (в призначенні платежу зазначено: «Перераховано поповнення картрахунку 370447 зворотньою фінансовою допомогою згідно договора №3 від 01.03.2011») (а.с.152), квитанцію №306Н-0029-М8М0-3СС6 від 01.09.2023 на суму 2000,00 грн (а.с.153), як такі, що не стосуються предмета доказування; платіж від 17.05.2024 на суму 2000,00 грн врахований позивачем (а.с.154). З інших платіжних інструкцій №0.0..1 від 17.12.2024 на суму 2000 грн (а.с.155), №0.0..1 від 29.01.2025 на суму 2000 грн (а.с.156), №0.0..1 від 07.02.2025 на суму 2000 грн (а.с.157), №0.0..1 від 11.03.2025 на суму 2000 грн (а.с.158) не вбачається, що вони сплачені на погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки окрім зазначення у призначенні платежу «погашення кредиту 34 від 27.09.20», яке повністю залежить від волі платника, вбачається, що ОСОБА_1 сплатила кошти на рахунок, який не фігурує в заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ні в виписці по розрахунку.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За своїм змістом договір кредиту №4 від 27.09.2020 є договором приєднання до Договору комплексного банівського обслуговування фізичних осіб, який може бути укладений у формі заяви, а тому така форма укладення договору відповідає нормам діючого законодавства.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів, передбачених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем не спростовано обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не надано доказів, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи повідомлені відповідачем не спростовують законність заявлених позивачем вимог, а позовні вимоги АТ «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача у сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №4 від 27.09.2020 станом на 10.01.2025 у сумі 49 519,98 грн, з яких: 25 448,92 грн заборгованість за кредитом, 24 071,06 грн заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Перший український міжнародний банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14282829.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 .

Суддя О. М. Тимош