РІШЕННЯ

іменем України

смт Зарічне

27 серпня 2025 року Справа № 561/647/25

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Зейкан Н. М.

з участю секретаря судових засідань Левчук І.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення останнього батьківських прав щодо неї.

В позовній заяві вказувала, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ОСОБА_3 є її батьком. Ще до розірвання шлюбу з її матір`ю у 2014 році, батько залишив сім`ю. Знаючи, що вона народилась з вадою серця, яка потребувала оперативного втручання, вважав зайвим таке лікування. ОСОБА_3 фактично відразу ж після її народження самоусунувся від обов`язку її виховання, лікування, піклування, забезпечення матеріального утримання. Відповідач ніколи не цікавився і не цікавиться її життям, ні матеріальним ні духовним станом, не приділяв і не приділяє батьківської уваги, не спілкується та не зустрічається з нею. Батько сплачує аліменти на підставі примусового виконання рішень судів.

Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від батьківських обов`язків.

Покликаючись на вищевикладене, позивач ОСОБА_1 просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неї.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала і, покликаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просила задовольнити її вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відзиву суду не подавав.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

За п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . ЇЇ батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. За змістом Закону, ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Згідно висновку органу опіки і піклування Олександрійської сільської ради, затвердженого рішенням виконкому Олександрійської сільської ради №101 від 26 червня 2025 року, орган опіки і піклування вважає, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є доцільним, з метою захисту прав та інтересів дитини. В ході обстеження умов проживання дитини встановлено, що мати дитини ОСОБА_5 з колишнім чоловіком ОСОБА_3 почали проживати окремо задовго до офіційного розірвання шлюбу у 2014 році. Дочка ОСОБА_1 залишилась проживати з матір`ю, а батько самоусунувся від обов`язку її виховання, лікування, піклування, забезпечення матеріального утримання. ОСОБА_1 проживає в будинку з належними умовами проживання, з усіма зручностями. в родині панують доброзичливі, щирі хороші відносини. ОСОБА_1 навчається в ОЗ «Котівський ліцей Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області», регулярно відвідує заняття, завжди охайна, доглянута та має високі досягнення у навчанні. Мама учениці постійно спілкується з педагогами, відвідує батьківські збори, приймає активну участь у шкільному житті дитини. Батько ОСОБА_3 у ліцеї не з`являється, з класним керівником та вчителями не спілкується. ОСОБА_3 проживає в селі Неньковичі Вараського району, має позитивну характеристику проте заперечує проти позбавлення його батьківськх прав щодо дочки ОСОБА_1 , сплачує аліменти та бажає спілкуватись з дитиною.

Як вбачається з пояснень позивачки ОСОБА_1 , остання ніколи не відчувала батьківської любові та не потребує її в подальшому. З батьком не спілкується. Своїм батьком вважає вітчима ОСОБА_8 , який став для неї як матеріальною так і психологічною опорою, яким ніколи не прагнув бути біологічний батько. Вона є дитиною з інвалідністю, проте батько жодного разу не цікавився її здоров`ям, лікуванням, навчанням, не займається вихованням.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивачки та колишньою дружиною відповідача. Після народження дочки ОСОБА_1 у 2010 року сімейне життя не склалось, сім`я розпалась і вони стали проживати окремо в різних населених пунктах. Офіційно шлюб між нею та ОСОБА_3 розірваний у 2014 році. Відповідач знав, що дочка народилась з вадою серця, проте був проти лікування. ОСОБА_3 умисно ухиляється від батьківських обов`язків по вихованню дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує медичного догляду, лікування, необхідного харчування, що негативно впливає на розвиток дитини. Відповідач сплачує аліменти не добровільно, а в примусовому порядку на підставі рішень судів. ОСОБА_3 проживає в селі Неньковичі Вараського (раніше Зарічненського) району та не відвідує дочку, не спілкується з останньою. Вона одружена з ОСОБА_10 , який і замінив дочці ОСОБА_1 батька.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона працює вчителем в Опорному закладі Котівський ліцей. Вона знає, що успішністю дитини ОСОБА_1 цікавиться лише мати ОСОБА_9 . Батько дитини ОСОБА_3 жодного разу в ліцеї не був.

З показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що лікуванням дитини ОСОБА_1 займається лише мати ОСОБА_9 . Батька дитини вона ніколи не бачила.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тобто не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

А тому, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав .

На підставі викладеного, п.2 ч.1 ст.164, 166 Сімейного кодексу України, п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавленні та поновлення батьківських прав", керуючись ст.ст.264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Головуючий Н. М. Зейкан.

Повне рішення виготовлене 28.08.2025 року.