Дата документу 21.08.2025Справа № 554/645/25
Провадження № 2/554/1978/2025

РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2025 року м. Полтава

Шевченківськийй районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді Гольник Л.В.,

при секретарі Михайленко К.О.,

за участю представника відповідача Фабро Є.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» звернувся до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 66000 грн та судові витрати.

В обґрунтування позову вказав, що 30.07.2021 року ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту, та ТОВ «МІЛОАН» уклали договір про надання споживчого кредиту №4198519, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» перерахувало відповідачу кредитні кошти в сумі 15000 грн, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «МІЛОАН» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору.

11.11.2021 року ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» уклали договір факторингу №12-Т, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 30.07.2021 року №4198519 перейшло до ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС».

Відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит позивачу, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором.

Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» становить 66000 грн.

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення Адвокатської вимоги №-АВ від 27.09.2024 року на адресу відповідача.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №4198519 від 30.07.2021 року в розмірі 66000 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 15000 грн.; заборгованість за відсотками 49 500,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 1500 грн.; 2422,40 грн. судового збору та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.02.2025 року за позовною заявою ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відкрито спрощене позовне провадження.

25.04.2025 року Октябрський районний суд міста Полтави перейменовано на Шевченківський районний суд міста Полтави.

12.08.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, підготовлений представником позивача адвокатом Фабро Е.А. Відповідно до відзиву відповідач ОСОБА_1 визнав наявність заборгованості лише за тілом кредиту в розмірі 15 000,00 грн та заперечив проти стягнення нарахованих процентів та комісії, оскільки він є військовослужбовцем, і на нього поширюються гарантії, встановлені чинним законодавством України.

Так, ОСОБА_1 з 17.11. 2015 року проходить військову службу за контрактом у ЗСУ, що підтверджується відповідними записами у військовому квитку серії НОМЕР_1 . Також відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 та довідкою про безпосередню участь в антитерористичній операції. Відповідач просить звільнити його від сплати судового збору на користь позивача відповідно до п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи статус відповідача як діючого військовослужбовця, на якого державою покладено обов`язок із захисту суверенітету України, просили застосувати до нього пільгу та звільнити від відшкодування судових витрат. Зважаючи на характер справи, яка не є складною та не потребує дослідження значного обсягу документів, розумною сумою адвокатських втрат вважають суму в розмірі 3000 грн. Просили стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 681,90 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі їх представника.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Фабро Е.А. позовні вимоги визнав частково та просив врахувати правову позицію, висловлену у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що 30.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір про споживчий кредит №4198519 (а.с. 41-45).

За умовами договору ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредит у розмірі 15000 грн. строком на 30 днів, починаючи з 30.07.2021 року, з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 29.08.2021.

Відповідно до п. 1.5.1. комісія за надання кредиту: 1500 грн, яка нараховується за ставкою 10,0% від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 4500 грн, які нараховуються за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п. 1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.2.3 Договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього часу кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій тощо, визначена в п. 1. 5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування (пролонгації) та стандартних (базових) умовах згідно п. 2.3.1.12 продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно п.1.6 Договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною.

Згідно з п. 2.3.1.2. Договору визначено порядок пролонгації на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен рази коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.

Копією платіжного доручення №52497777 від 30.07.2021 підтверджується, що ТОВ «МІЛОАН» перерахувало відповідачу ОСОБА_1 кошти у сумі 15000,00 грн, на підставі укладеного договору про споживчий кредит №4198519 (а.с.16).

Судом встановлено, що 11.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» (кредитор) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (новий кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги № 12Т у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату право грошової вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель Заборгованості) (а.с.24-28).

Відповідно до пункту 1.2. внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами.

З акту приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №29-11102 від 29.11.2021 року вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» передало, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» прийняло право вимоги до боржників.

Відповідно до витягу додатку з реєстру боржників до договору факторингу №12Т від 11.11.2021 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» сума боргу ОСОБА_1 становить 66000 грн, з яких 15 000,00 грн сума виданого кредиту, 49500 грн заборгованість за процентами, 1500 грн сума заборгованості за комісією (а.с. 32).

Таким чином, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за боргом до ОСОБА_1 за кредитним договором №4198519.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 626, 628 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилами частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається відповідач не оспорює фактичні обставини справи, а саме те, що він отримав кредит від ТОВ «МІЛОАН» у розмірі 15 000 грн. Водночас заперечує щодо стягнення процентів та комісії за користування кредитом.

Відповідно положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідно до визначення, наданого у ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абз. 15 ст. 1).

Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, особливий період в Україні розпочався 17.03.2014 року і триває дотепер.

Згідно з Довідкою № 1225 від 24.07.2017 року солдат ОСОБА_1 в період з 21.12.2016 року по 18.06.2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у м. Авдіївка Донецької області.

Крім того, ОСОБА_1 з 17.11.2015 року проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України, що підтверджується відповідними записами у військовому квитку серії НОМЕР_1 . Також відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 та довідкою про безпосередню участь в антитерористичній операції.

На момент укладення кредитного договору (станом на 30.07.2021 року) відповідач вже був військовослужбовцем та проходив службу в умовах дії особливого періоду та брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій області. Отже, на нього в повній мірі поширюються вказані гарантії.

Таким чином, нарахування позивачем процентів за користування кредитом у сумі 49500,00 грн та комісії у розмірі 1500,00 грн суперечить вимогам Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» ( у редакції, що діяв на момент укладення спірного кредитного договору).

Отже, суд проаналізувавши, встановлені фактичні обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 15 000 грн, що становить тіло кредиту, оскільки відповідач як військовослужбовець під час дії особливого періоду брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій області, а тому штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує наступним чином.

Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи звільнений, то слід компенсувати з державного бюджету позивачу сплачений судовий збір пропорційно від розміру задоволених позовних вимог. Частка задоволених вимог становить: 15 000,00 грн / 66 000,00 грн) х 100% = 22,73%. Тобто розмір судового збору, який підлягає компенсації з державного бюджету на користь позивача становить: 2422,40 грн х 22,73% = 550,61 грн.

Крім того, за змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 01 листопада 2024 року №42649746, додаткову угоду до договору №4198519 та акт №4198519 про підтвердження надання правової допомоги від 30.12.2024 року, з яких слідує, що загальна вартість наданих послуг становить 6000 грн, з яких 2250 грн правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій, 3000 грн складання позовної заяви, формування додатків до позовної заяви 750 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а також пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 681,90 грн (3000,00 грн х 22,73% = 681,90 грн).

Керуючись ст. ст. 514, 526, 1048, 1054 ЦК України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», ст. ст. 12, 81, 133, 136, 137, 141, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» заборгованість за договором про споживчий кредит №4198519 від 30.07.2021 року в розмірі 15 000 грн.

В решті позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами та комісіями відмовити.

Компенсувати з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 550,61 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» 681,90 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою на офіційному вебпорталі судової влади України: http://www.ok.pl.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 21 серпня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , адреса місцезнаходження: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.В.Гольник