Справа № 558/372/25
номер провадження 2/558/175/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., за участі секретаря судових засідань Ковальської Л.С., представника позивача Німченко А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №4306162 про надання споживчого кредиту від 13 червня 2021 року в розмірі 17472,15 гривень.

В позовній заяві позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») вказує про те, що 13 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та ОСОБА_1 укладено договір №4306162 про надання споживчого кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідачеві ОСОБА_1 ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" надано кредит в розмірі 5450,00 гривень строком на 30 днів, зі сплатою відсотків у порядку та на умовах визначених договором. Зазначений договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на Вебсайті. Відповідно до п. 1.4 договору №4306162 про надання споживчого кредиту строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 Договору.

ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачем за договором №4306162 про надання споживчого кредиту від 13 червня 2021 року виконало та надало відповідачеві ОСОБА_1 кредит в сумі 5450,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.

Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків не виконував.

Через невиконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за вказаним договором виникла заборгованість в розмірі 17472,15 гривень.

4 лютого 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено Договір факторингу №04-02-01/2022 згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги за договорами позики, у тому числі і договором №4306162 про надання споживчого кредиту від 13 червня 2021 року.

10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 згідно з умовами якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги за договорами позики, у тому числі і договором №4306162 про надання споживчого кредиту від 13 червня 2021 року, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 .

Заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем не сплачена та складає 17472,15 гривень, з яких: 5450,00 гривень тіла кредиту; 11926,00 гривень нарахованих процентів на дату відступлення права вимоги; 87,20 гривень інфляційних збитків; 8,95 гривень - нарахованих 3% річних (на підставі ст. 625 ЦК України).

З вказаних підстав, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить стягнути з відповіда ОСОБА_1 на його користь 17472,15 гривень заборгованості за договором №4306162 про надання споживчого кредиту та понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача Німченко А.Р. позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовільнити.

Представник позивача Німченко А.Р. пояснила, що позивачем не було нараховано будь-яких додаткових платежів, а позовні вимоги заявлені лише в межах набутого позивачем права вимоги до відповідача згідно договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.

За договором №4306162 сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (Дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2-4.2.4 такого договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту (пункт 4.3.1 Договору).

Протягом 13 червня 2021 року 12 липня 2021 року відповідачу нараховувалися проценти за зниженою процентною ставкою у сумі 88,02 гривень на день.

14 липня 2021 року відповідач здійснив платіж на суму 2744,08 гривень, який зараховано відповідно до п. 6.3 договору на прострочені зобов`язання по процентах.

Відповідач здійснив платіж на користь первісного кредитора у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, чим надав пропозицію (оферту) споживача щодо продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.2.2 договору.

Отже, новий строк дії договору з урахуванням пролонгації за бажанням відповідача було визначено по 13 серпня 2021 року, а проценти за користування кредитом нараховувалися відповідно до п. 1.5.1 Договору - 1,90% в день.

Надалі, з 14 серпня 2021 року по 11 листопада 2021 року (90 днів) відбувалась автопролонгація на підставі пункту 4.3.1. договору №4306162 про надання споживчого кредиту - кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, а нарахування процентів за користування кредитом відбувалося відповідно до п. 1.5.1. договору - 1,90% в день.

Отже, строк кредитування було продовжено за ініціативою відповідача, а пізніше - автоматично у зв`язку із наявною заборгованістю.

Доказів того, що відповідач, здійснивши 14 липня 2021 року оплату заборгованості за процентами повідомляв кредитора про небажання продовжувати строк кредитування, матеріали справи не містять.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мартинюк М.Р. в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача Мартинюк М.Р. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просила розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника (а.с. 108-112).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мартинюк М.Р. вказала про те, що відповідачем не оспорюється наявність часткової заборгованості за договором №4306162 про надання споживчого кредиту від 13 червня 2021 року в сумі 5408,15 гривень, з яких: 5312,00 гривень тіла кредиту; 87,20 гривень інфляційних збитків; 8,95 гривень - нарахованих 3% річних. Нарахування заборгованості по відсотках в сумі 11926,00 гривень відповідач вважає неправомірним, оскільки такі вимоги не грунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Строк кредитування за договором про надання споживчого кредиту № 4306162 від 13 червня 2021 року був погоджений та становив 30 днів. Доказів того, що відповідач ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення суми кредиту у порядку, передбаченому кредитними договорами, матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредитування, як це передбачено договором.

Згідно договору №4306162 про надання споживчого кредиту строк його дії 30 днів, тому сума нарахованих процентів, має бути нарахована наступним чином: 5450,00 гривень тіла кредиту х 1,90 % х 30 днів = 3106,50 гривень.

Тобто, з 13 липня 2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 14 липня 2021 року відповідачем не подавалося.

Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними.

Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості, що була долучена позивачем до позовної заяви, відповідачем було сплачено в рахунок погашення відсотків за кредитом в загальному 3244,08 гривень.

На думку представника відповідача з урахуванням умов договору №4306162 про надання споживчого кредиту, грошові кошти, які зараховані на погашення заборгованості за відсотками в сумі 137,58 гривень (3244,08 (сума, що була сплачена в рахунок погашення заборгованості за відсотками) - 3106,50 гривень (законна сума нарахованих відсотків), підлягають зарахуванню в наступному порядку: за основною сумою заборгованості за кредитом в сумі 5312,00 гривень (5450,00 (розмір заборгованості за тілом кредиту) - 137,58 гривень = 5312,00 гривень).

Представник відповідача вважає також, що наданий розрахунок витрат на правничу допомогу є завищеним, а тому просить відмовити у задоволенні стягнення витрат на правничу допомогу.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем (його представником) позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 5408,15 гривень, з яких: 5312,00 гривень тіла кредиту; 87,20 гривень інфляційних збитків; 8,95 гривень - нарахованих 3% річних, не встановлено.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Судом встановлено, що 13 червня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір №4306162 про надання споживчого кредиту у формі електронного документа з наданням відповідачу одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

П. 2 ч. 1 ст. 12 цього Закону визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно умов договору №4306162 про надання споживчого кредиту від 13 червня 2021 року, відповідачу надано кредит в розмірі 5450,00 гривень (п. 1.3 Договору).

Згідно з п. 1.4 договору №4306162 про надання споживчого кредиту, кредит надавався строком на 30 днів, зі сплатою відсотків у порядку та на умовах визначених договором. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується (п. 1.5.1): у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору, якщо не виконанні умови для заниженої процентної ставки; у межах нового строку кредитування, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопрологнгація, відповідно до п. 4.3. договору.

Знижена процентна ставка 1,615% в день застосовується за умов передбачених п.1.5.2 договору.

Відповідно до п. 4.1 договору №4306162 про надання споживчого кредиту строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2. (пп. 4.2.1.-4.2.4.) договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) договору.

Відповідно до п. 4.2.1 договору №4306162 про надання споживчого кредиту споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2. Договору.

Згідно з п. 4.2.2. договору №4306162 про надання споживчого кредиту пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із передбачених договором способів.

Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2 - 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту (п.п.4.3.1).

Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в п.п. 4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у позивача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача у порядку передбаченому п.4.2. Договору.

Підписавши договір, відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з усіма визначеними умовами договору, в тому числі щодо пролонгації строку кредитування та автопролонгації, з умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на Вебсайті, повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язувався неухильно дотримуватися їх (п.п.10.8 договору).

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання виконало, надало відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 5450,00 гривень, що не заперечує також відповідач.

Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом, у встановлений договором строк не виконав.

Відповідно до наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за кредитом, у ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором №4306162, що становить 17376 гривень та складається з: 5450,00 гривень тіла кредиту; 11926,00 гривень нарахованих процентів на дату відступлення права вимоги (а.с. 12-17).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст. 530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач передбачені договором обов`язкові платежі по поверненню суми позики та відсотків за користування позикою у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

4 лютого 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено Договір факторингу №04-02-01/2022 згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги за договорами позики, у тому числі і договором №4306162 про надання споживчого кредиту від 13 червня 2021 року.

Відповідно до підписаного сторонами реєстру боржників до договору факторингу № 04-02-01/2022 від 4 лютого 2022 року (а.с. 37-40), ТОВ «Вердикт капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №4306162 про надання споживчого кредиту від 13 червня 2021 року в розмірі 17376 гривень, з яких: 5450,00 гривень заборгованість по тілу кредиту, 11926,00 гривень - заборгованість по процентах.

Відповідно до п. 2.5 Договору факторингу № 04-02-01/2022, фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі.

10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 згідно з умовами якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги за договорами позики, у тому числі і договором №4306162 про надання споживчого кредиту від 13 червня 2021 року, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 41-47).

Відповідно до підписаного сторонами реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (а.с. 56-58, 59) та розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт капітал» (а.с. 17) станом на 10 березня 2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 4306162 від 13 червня 2021 року в розмірі 17472,15 гривень, з яких: 5450,00 гривень тіла кредиту; 11926,00 гривень нарахованих відсотків на дату відступлення права вимоги, а також 96,15 гривень (складається з 87,20 інфляційних збитків та 8,95 гривень - 3% річних) нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язаннях.

Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті процентів.

ОСОБА_1 не надав суду доказів, що спростовували б розмір заборгованості за договором №4306162 про надання споживчого кредиту, оскільки нарахування заборгованості проведено з врахуванням сплачених відповідачем коштів в сумі 3244,08 гривень, які у відповідності до п. 6.3 договору зараховано на сплату процентів за користування кредитом, в межах визначеного договором строку з врахуванням положень Розділу 4 Договору щодо продовження строку користування кредитом та автопролонгації, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний, оскільки підтверджений документально.

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи заборгованість по основній сумі кредиту (тіло кредиту) відповідачем не сплачена, що підтверджується відзивом відповідача на позовну заяву.

Отже, фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку фінансовій установі не повернуті. Тож відповідач не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку.

Щодо доводів відповідача про безпідставність позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами в сумі 11926,00 гривень, то суд приходить до висновку, що такі позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки сторони договору №4306162 про надання споживчого кредиту від 13 червня 2021 року, за наявності заборгованості за кредитом, погодили умови пролонгації та автопролонгації строку кредитування (п. 4.2, п. 4.3.1, п. 4.3.2), а розмір заборгованості за процентами обрахований з дотриманням пролонгованого строку кредитування, передбаченого таким договором.

Доказів подання ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідачем ОСОБА_1 повідомлень про не бажання продовжувати строк користування кредитом, відповідачем до суду не надано.

З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором №4306162 про надання споживчого кредиту від 13 червня 2021 року в розмірі 17472,15 гривень, що складається з: 5450,00 гривень тіла кредиту; 11926,00 гривень нарахованих процентів на дату відступлення права вимоги, а також нараховані, на підставі ст. 625 ЦК України, 87,20 гривень інфляційних збитків та 8,95 гривень - нарахованих 3% річних.

Позивачем понесені судові витрати, що складаються з 2422,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви (а.с. 1) та 9000,00 гривень витрат на надання професійної правничої допомоги.

Понесення позивачем витрат на надання професійної правничої допомоги підтверджується: копією договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 1 липня 2024 року; заявкою на надання юридичної допомоги № 1123 від 1 травня 2025 року; витягом з акта №10 про надання юридичної допомоги від 30 травня 2025 року.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача ОСОБА_1 витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень (а.с. 1) та 9000,00 гривень витрат на надання професійної правничої допомоги, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально.

Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 ЦК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 15, 512, 516, 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ) заборгованість за договором №4306162 про надання споживчого кредиту від 13 червня 2021 року в розмірі 17472 (Сімнадцять тисяч чотириста сімдесят дві) гривні 15 копійок, що складається з: 5450,00 гривень тіла кредиту; 11926,00 гривень нарахованих процентів на дату відступлення права вимоги, а також нараховані на підставі ст. 625 ЦК України 87,20 гривень інфляційних збитків та 8,95 гривень - нарахованих 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 2422,40 гривень сплаченого судового збору та 9000,00 гривень витрат на надання професійної правничої допомоги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 22 серпня 2025 року.