Справа № 309/1789/25
Провадження № 2/309/574/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: Орос Я.В.

за участю секретаря: Калинич Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лукачко Іван Йосипович, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лукачко І.Й., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 грудня 2023 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позивач передала відповідачу грошові кошти у сумі 734 848 грн., що на момент укладення договору становило еквівалент 20 000 доларів США.

На підтвердження факту отримання коштів відповідач надав письмову розписку, згідно якої кінцевий строк повернення коштів визначено 11 травня 2025 року. Крім того, відповідачка ОСОБА_3 надала нотаріальну згоду на укладення її чоловіком договору позики, що свідчить про прийняття нею зобов`язань за договором.

Станом на день звернення з позовом борг відповідачами не повернуто, хоча позивач неодноразово зверталась із вимогами про виконання зобов`язання. У своєму позові ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідачів суму боргу у розмірі 734 848 грн., що на момент укладення договору становило еквівалент 20 000 доларів США солідарно та стягнути понесені судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 21.05.2025року позов прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив, однак відповідачі своїм правом не скористались, відзиву на позовну заяву не надсилали, про місце і час розгляду справи належним чином були повідомлені.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Лукачко І.Й. не з`явились, подавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задоволити в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, фіксація процесу звукозаписувальними технічними засобами засідання згідно зі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає часткового задоволення виходячи з наступного .

Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно матеріалів справи 11.12.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики на суму 734848, що на момент укладення договору становило 20 000 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути до 11.05.2025 року (а.с.6-7).

ОСОБА_3 станом на день укладення договору позики була дружиною ОСОБА_2 , та надала нотаріальну згоду на укладення відповідного правочину, що підтверджено Заявою, яку зареєстровано приватним нотаріусом Король Н.І. в реєстрі за №3850 (а.с.8).

Отримання коштів позичальником підтверджено розпискою від 11.12.2023 року підписаною власноруч ОСОБА_2 , яка міститься в матеріалах справи (а.с.5).

Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, слід виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Наявна у матеріалах справи розписка від 11.12.2023 року є борговою, позаяк у ній чітко зазначено про одержання ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 734848 гривень, що еквівалентно 20000 доларів США та обов`язок повернути такі кошти в строк зазначений в договорі позики, а саме до 11.05.2025 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) зазначено, що: «За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику».

Суд, оцінюючи надані докази, зокрема розписку відповідача, дійшов висновку про наявність укладеного договору позики та передачі коштів позичальником. Відповідно до практики Верховного Суду, наявність розписки є достатнім доказом факту укладення договору та передачі коштів, що дає підстави для стягнення боргу.

Отже, оскільки відповідач грошові кошти отримані в борг не повернув у повному обсязі, дана обставина ніким не оспорюється, то позивач вправі ставити питання про стягнення боргу у розмірі 824000 гривень, що еквівалентно 20 000 доларів США за офіційним курсом НБУ діючим на момент повернення грошових коштів ( 41.20 грн. за 1 долар США) відповідно до укладеного договору, у судовому порядку, а отже позов у цій частині підлягає задоволенню. Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 надала нотаріальну згоду на отримання позики своїм чоловіком, суд вважає, що вони обидва несуть солідарну відповідальність за виконання зобов`язання.

Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн., про стягнення яких ставить питання представник позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Отже, відповідно до ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу має бути підтверджений належними доказами (договір, акти виконаних робіт, платіжні документи). У матеріалах справи відсутні належні докази фактичної сплати зазначеної суми, тому суд вважає, що підстав для їх відшкодування немає.

Враховуючи вищенаведене, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає солідарно стягненню судовий збір у розмірі 8240 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст.ст.11, 526, 626, 1048-1050 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лукачко Іван Йосипович, - задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 зареєстрованим місцем проживання якого є АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 зареєстрованим місцем проживання якої є АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 мешканки АДРЕСА_3 суму боргу за договором позики від 11 грудня 2023 р у розмірі 824000 грн. (вісімсот двадцять чотири тисячі), що на момент звернення до суду за курсом НБУ становить 20000 (двадцять тисяч) доларів США.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 зареєстрованим місцем проживання якого є АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 зареєстрованим місцем проживання якої є АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 мешканки АДРЕСА_3 8240 грн..( вісім тисяч двісті сорок гривень) сплаченого судового збору.

В задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу адвоката - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 25.08.2025 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.