Справа №295/9776/16-ц
УХВАЛА

31.07.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої судді: Біднини О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Савчук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі заяву адвоката Янчука Максима Олександровича в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та процентів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

21.07.2025 року на адресу суду надійшла заява адвоката Янчука М.О. в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.06.2016 року, якою було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_1 . В обґрунтування заяви адвокат вказує, що ухвалою суду від 19.09.2016 року в межах розгляду цивільної справи №295/9776/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та процентів за договором позики, було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . В заяві представник посилається на те, що згідно з ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.10.2017 затверджено мирову угоду між сторонами. Заявник зауважує, що рішення суду виконано в примусовому порядку, борг погашено в повному обсязі, закінчено виконавче провадження, наявність арешту майна та заборони його відчуження порушує права заявника на вільне володіння майном, а тому наявні підстави для скасування згаданих заходів забезпечення позову.

22.07.2025 року ОСОБА_2 подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь кошти в сумі 351727,70 грн. Зазначає, що виконавче провадження продовжувалося тривалий час, вникла необхідність дорахування інфляційних втрат та 3% річних відповідно до розрахунку.

24.07.2025 року ОСОБА_2 направив заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, а також зберегти арешт до розгляду його позову про стягнення відсотків. В обґрунтування заперечень зазначає, що зобов`язання не виконане у повному обсязі, у зв`язку з несплатою відсотків за прострочення за ст. 625 ЦКУ, порушено строк виконання мирової угоди. Крім того, вказує, що він як кредитор має право на стягнення інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦКУ, а тому зняття арешту з квартири створить ризик неможливості виконання майбутнього судового рішення про стягнення відсотків.

В судове засідання 31.07.2025 року представник заявника - адвокат Янчук М.О. направив заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Щодо заяви позивача про збільшення позовних вимог зазначає, що вона є по суті процесуально нікчемною, оскільки подана в справі, розгляд якої закінчився, а рішення суду виконано в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечує проти скасування заходів забезпечення позову. Зазначає, що відповідно до ст. 625 ЦКУ він як кредитор має право на стягнення інфляційних втрат та 3% річних, що складає 181727,70 грн., а тому зобов`язання не виконане у повному обсязі у зв`язку з несплатою відсотків за прострочення за ст. 625 ЦКУ.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За змістом ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебувала цивільна справа №295/9776/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та процентів за договором позики.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.09.2016 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с. 27).

Ухвалою суду від 18.10.2017 затверджено мирову угоду між сторонами, згідно якої: визначено загальну суму боргу Відповідача перед Позивачем за договорами позики, від 17.04.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований в реєстрі за №1264 та від 17.04.2013 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований в реєстрі за №1269 в сумі 170000,00 (сто сімдесят тисяч) грн.; ОСОБА_1 зобов`язується сплатити ОСОБА_2 до 01.11.2018 року повну суму боргу за договорами позики, від 17.04.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований в реєстрі за №1264 та від 17.04.2013 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований в реєстрі за №1269 в сумі 170000,00 (сто сімдесят тисяч) грн.; під час підписання даної мирової угоди, ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_2 частину боргу в сумі 30000,00 (тридцять тисяч) грн.; іншу частину боргу, в сумі 140000,00 (сто сорок тисяч) грн. ОСОБА_1 зобов`язаний виплачувати рівними частинами, до першого числа кожного місяця, починаючи з 01.12.2017 року і до 01.11.2018 року, що не позбавляє можливості погасити заборгованість раніше та в більших ОСОБА_1 сумах. Провадження у справі закрито у зв`язку із затвердженням мирової угоди (а.с. 139).

Ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 18.10.2017 року не була оскаржена, а відтак набрала законної сили.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В. від 17.07.2025 року, винесеної у виконавчому провадженні №62989421, виконавче провадження з примусового виконання ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 18.10.2017 року у справі №295/9776/16-ц, закінчено у зв`язку з тим, що борг стягнуто в повному обсязі.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Частиною ч. 1 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За правилами ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно п.10 постанови Пленум Верховного Суду України №9 від 22.10.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Аналіз зазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Втручання у право власності може бути виправданим згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й буде відповідати усталеній прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантується право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

З матеріалів справи судом встановлено, що застосовані заходи забезпечення позову діють протягом тривалого часу - з 19.09.2016 року, ухвалою суду затверджено між сторонами мирову угоду, яка набрала законної сили, провадження у справі було закрито, борг стягнуто в повному обсязі, що підтверджується постановою приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження, а тому суд вважає, що подальший арешт майна є неправомірним втручанням у право на майно, яке підлягає захисту, а відтак суд дійшов висновку, що у подальшому застосуванні заходів забезпечення позову потреба відсутня, заява про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Щодо заяви позивача ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог суд зазначає, що в разі наявності іншого спору, щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, позивач вправі звернутися до суду з окремим позовом, а не в межах розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 158, 259, 261, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 19.09.2016 рокуу справі №295/9776/16-ц, та скасувати арештз квартири АДРЕСА_1 .

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог.

Копію ухвали невідкладно після набрання нею законної сили направити до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради для виконання.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя О.В. Біднина