Справа №551/387/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2025 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.,

секретаря Бараненко В.В.,

за участю представника заявника адвоката Кучерявої Т.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку окремого провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі суду селища Шишаки Миргородського району Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Макаренко Наталія Олександрівна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2025 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_2 про встановлення факту його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник є пасинком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник прожив зі спадкодавцем сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, у зв`язку з є його спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом.

Заявник прийняв спадщину, вчасно подавши відповідну заяву нотаріусу, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на відсутність встановленого в судовому порядку факту спільного проживання з померлим однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини.

З метою подальшої реалізації свого права на спадкування після ОСОБА_4 заявник звернувся до суду із заявою про встановлення вищевказаного юридичного факту.

Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, задоволено заяву ОСОБА_2 про виклик свідків.

08 травня 2025 року від представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - адвоката Тараненко С.О. надійшов відзив на заяву в якому він заперечував проти заявлених ОСОБА_2 вимог. Зокрема вказав, що незважаючи на те, що заявник був зареєстрований за однією адресою з померлим по АДРЕСА_1 , на день смерті останній проживав без реєстрації по АДРЕСА_2 , при цьому заповіту на користь заявника спадкодавець за життя чомусь не склав.

Разом з тим, у спадкодавця ОСОБА_4 малась донька від першого шлюбу ОСОБА_3 , яка й повинна виступати його спадкоємцем першої черги за законом.

Вважає, що долучені до заяви ОСОБА_2 документи не містять інформації щодо факту спільного проживання однією сім`єю спадкоємця зі спадкодавцем.

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області суду від 21 травня 2025 року за заявою представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - адвоката Тараненко С.О. зупинено провадження у справі до моменту набрання законної сили рішенням у взаємопов`язаній цивільній справі № 551/263/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області суду від 29 липня 2025 року поновлено провадження у справі в зв`язку із набуттям статусу остаточного рішення у взаємопов`язаній цивільній справі № 551/263/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а саме винесенням Полтавським апеляційним судом 23 липня 2025 року постанови про відмову у задоволенні даного позову.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився та був представлений адвокатом Кучерявою Т.В., яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Остання підтримала заявлені вимоги та навела доводи, аналогічні доводам заяви ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту.

Заінтересована особа ОСОБА_1 підтримала заявлені ОСОБА_2 вимоги та просила їх задовольнити, надала детальні пояснення щодо предмету судового розгляду.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та її представник адвокат Тараненко С.О. в судове засідання не з`явились. Останнім надана заява про проведення судового розгляду у їх відсутність та заперечення щодо задоволення заявлених ОСОБА_2 вимог з підстав, наведених у раніше поданому відзиві на заяву.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Макаренко Н.О. в судове засідання не з`явилась, заперечень щодо заявлених вимог не висловлювала.

Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини та правовідносини, що їх супроводжують.

Згідно актового запису про одруження № 36 від 28 липня 1979 року Шишацьким районним відділом ЗАГС зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.34).

Даний шлюб розірвано 15 вересня 1983 року, актовий запис № 35 (а.с.34).

Від даного шлюбу у ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 яка залучена до участі у справі в якості заінтересованої особи (а.с.24).

В подальшому ОСОБА_4 укладено шлюб з ОСОБА_1 (матір`ю заявника), однак підтверджуючих документів щодо конкретної дати укладання шлюбу суду надано не було. З пояснень ОСОБА_1 слідує, що вона пробула в шлюбі із ОСОБА_4 близько 15 років до моменту його розірвання в 2004 році.

03 листопада 1999 року заявник, який при народженні мав анкетні данні « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 », змінив прізвище із « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища НОМЕР_1 та новим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.31-32).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано 03 серпня 2004 року (а.с.33)

ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Баранівка Миргородського району Полтавської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим виконавчим комітетом Шишацької селищної ради 11 липня 2024 року (а.с.25).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області № 02-25/73 від 15.01.2025, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4 , 1949 р.н., на момент смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою на час його смерті зареєстрованими є: його колишня дружина ОСОБА_1 та син колишньої дружини ОСОБА_2 (а.с.36).

Вищевказаний факт також підтверджується витягами з реєстру територіальної громади (а.с.15,17,18,21) та довідкою органу реєстрації виконавчого комітету Шишацької селищної ради від 15.01.2025 року, з якої встановлено, що заявник ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою з 10.11.1999, а ОСОБА_1 з 12.05.2005(а.с.22).

Відповідно до довідок виконавчого комітету Шишацької селищної ради від 11.04.2025 № 02/25-406, 02/25-407 провулок «Бузковий» в с. Шишаки Миргородського (колишнього Шишацького) району Полтавської області до 28.11.2023 мав назву «Буніна», а до 29.05.2008 «Політвідділ» (а.с.39-40).

За життя ОСОБА_4 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,98га на території Шишацької селищної ради (а.с.29-30).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права.

12 липня 2024 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Макаренко Н.О. на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 67/2024 щодо майна померлого ОСОБА_4 .

Листом № 9/02-14 від 14.01.2025 приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Макаренко Н.О. відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки спадкоємцем документально не доведено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Разом з тим з даного листа слідує, що окрім ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняла жодна інша особа, а заповіту ОСОБА_4 не залишив.

З постанови Полтавського апеляційного суду від 23 липня 2025 року № 551/263/25 (а.с. 117-119) яка набрала законної сили та наразі є остаточним судовим рішенням встановлені наступні обставини

У березні 2025 року донька померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 від першого шлюбу ОСОБА_3 звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовною заявою про визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вона пропустила встановлений законодавством 6 місячний строк для подання такої заяви, який скінчився 08 січня 2025 року.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що про смерть батька дізналась лише 15 лютого 2025 року, отримавши лист суду про розгляд справи про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 однією сім`єю.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 12 травня 2025 року позовні вимоги задоволено, позивачу надано додатковий одномісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Однак постановою апеляційного суду від 23 липня 2025 року № 551/263/25 рішення суду першої інстанції скасовано, постановлено нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

Дана постанова мотивована відсутністю у позивача ОСОБА_3 об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо своєчасного прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 .

Таким чином, на час розгляду справи відсутні інші спадкоємці крім ОСОБА_2 , які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 та/чи мають законне право претендувати на неї.

За таких обставин відсутній спір про право спадкування після смерті ОСОБА_4 , а отже заява про встановлення юридичного факту проживання ОСОБА_2 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 , від якого залежить виникнення у заявника права на спадкування, підлягає розгляду судом в порядку окремого провадження відповідно до положень ст.293, ч.ч. 2,4 ст. 315 ЦПК України.

У своїй постанові від 18 вересня 2023 року (справа № 582/18/21) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду висловив наступну позицію:

«Для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 03 травня 2018 року в справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18).

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки…

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб, а саме чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.

Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Тлумачення наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки».

З даної позиції ВС слідує, що положення статті 1264 ЦК України розповсюджується також на осіб які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини, тобто фактично можуть розповсюджуватись на відносини між пасинком та вітчимом.

Таким чином для задоволення вимог заявника ОСОБА_2 суду необхідно встановити факт його спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 , а також пов`язаність вказаних осіб спільним побутом та наявність у них взаємних прав та обов`язків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що є матір`ю заявника ОСОБА_2 та близько 15 років перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який був розірваний в 2004 році в зв`язку з тим, що чоловік зв`язався з іншою жінкою.

Незважаючи на офіційне розірвання шлюбу вона, її син та колишній чоловік продовжували проживати однією сім`єю по АДРЕСА_1 , аж до дня смерті останнього.

Особливо довірчі стосунки у ОСОБА_4 склались з її сином ОСОБА_2 , який в 1999 році навіть змінив прізвище із « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ». Син, який з дитинства не спілкувався зі своїм біологічним батьком, завжди вважав та називав своїм батьком ОСОБА_10 .

ОСОБА_4 відповідав йому у цьому взаємністю та навіть хотів усиновити ОСОБА_11 в дитинстві, однак цьому завадила відсутність дозволу на усиновлення з боку біологічного батька.

Власних родичів ОСОБА_4 не мав, з донькою від першого шлюбу не спілкувався (підтвердженням чого є той факт, що вона навіть не відразу довідалась про його смерть), натомість завжди вважав своєю сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Проживаючи за однією адресою вони завжди були пов`язані спільним побутом, зокрема здійснювали будівництво будинку на земельній ділянці, від якої ОСОБА_4 відмовився на користь ОСОБА_2 , спільно купували будівельні матеріали та інструменти, займались бджільництвом.

В селі Баранівка Шишацького району їх сім`я багато років поспіль користувалась житловим будинком, який належав ОСОБА_12 , використовуючи його як дачу лише у літній період. Зокрема син та ОСОБА_4 утримували у даному будинку пасіку, ОСОБА_13 мав у ньому також столярну майстерню. При цьому даний будинок ніколи не був місцем постійного проживання будь кого з них, через те, що у ньому відсутні умови для постійного проживання: опалення, газове та водопостачання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 мав малу пенсію ОСОБА_11 забезпечував його продуктами та ліками, піклувався про нього коли він перебував на стаціонарному лікуванні, возив на консультації до лікарів-спеціалістів у м. Полтаву, допомагав у вирішенні інших побутових питань, відвозив автомобілем, допомагав в переоформленні зброї тощо.

Коли ОСОБА_4 помер, саме син взяв на себе обов`язок щодо його поховання.

В зв`язку тим, що ОСОБА_4 помер раптово, він так і не встиг реалізувати своє бажання та скласти заповіт на користь ОСОБА_11 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_14 пояснила, що є сусідкою родини ОСОБА_9 . Підтвердила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проживали за однією адресою в сел. Шишаки, а відносини між ними вона охарактеризувала б як добрі сімейні.

Працюючи у Шишацькій районній лікарні, вона спостерігала, що коли ОСОБА_4 потрапляв на стаціонарне лікування про нього піклувався лише ОСОБА_2 , зокрема навідував його, купував та привозив необхідні ліки, якими не була забезпечена лікарня.

Допитана в якості свідка ОСОБА_15 пояснила, що є колишньою дружиною заявника ОСОБА_2 та має з ним спільну дитину. Спільно вони проживали в період з 2016 по 2023 рік по АДРЕСА_1 .

За цією ж адресою однією сім`єю з ними жив вітчим ОСОБА_16 . Між її чоловіком та його вітчимом були гарні родинні відносини, зокрема чоловік купляв йому ліки та продукти. На окраїні села Баранівка вони мали будиночок, який спільно використовували для бджільництва. Оскільки даний будинок не був пристосований для проживання через відсутність опалення та газу, ОСОБА_4 проживав там тимчасово в теплу пору року доглядаючи за бджолами та маючи там майстерню.

Через відсутність транспортного сполучення до вказаного будинку ОСОБА_4 зазвичай привозив автомобілем ОСОБА_11 , свідок, а іноді й її батьки.

Також вказувала, що їх із заявником спільний син ОСОБА_17 , який має певні фізіологічні особливості розвитку, також сприймав ОСОБА_4 саме як близьку людину та із задоволенням грав з ним, при тому що з малознайомими людьми дитина на контакт практично не йде.

На думку суду пояснення заінтересованої особи ОСОБА_1 та показання допитаних судом свідків є послідовними, логічними та взаємоузгодженими. Крім того викладені у них факти підтверджуються нижче наведеними доказами, а тому підстави ставити їх під сумнів у суду відсутні.

Так, медичною документацією Шишацької ЦРЛ підтверджуються показання свідка ОСОБА_14 в частині того, що в 2012 році ОСОБА_4 двічі перебував на стаціонарному лікуванні через наявність захворювання серця та йому призначалось відповідне медикаментозне лікування. В медичній документації вказано, що місцем проживання ОСОБА_4 є смт. Шишаки, він був виписаний з певними покращеннями стану здоров`я.

Крім того в матеріалах справи маються два консультативні висновки лікарів-спеціалістів Полтавської обласної клінічної лікарні за грудень 2012 року, що підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що її син ОСОБА_11 неодноразово возив вітчима на консультації до лікарів в м. Полтаву (а.с.56-59).

Громадянкою ОСОБА_18 31.03.2025 видано довідку про те, що належний її житловий будинок із землею по АДРЕСА_2 вона приблизно з 2005 року надавала на прохання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 їм у використання в якості дачі, а також для ведення сільського господарства та бджільництва (а.с.45-46).

Належність даного будинку ОСОБА_18 (попередньо мав нумерацію АДРЕСА_3 ) підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 09.04.2002 серії АЕР № 426054, серії 426054 (а.с.47-48).

Відповідно до довідки Баранівського старостинського округу Виконавчого комітету Шишацької селищної ради від 06.05.2025 № 40/10.1-12 нумерація вказаного будинку була змінена 28.11.2013 (а.с.132).

В матеріалах справи містяться два рішення виконавчого комітету Шишацької селищної ради № 16 від 07 квітня 2003 року про надання ОСОБА_2 дозволу на будівництво житлового будинку в АДРЕСА_1 на виділеній земельній ділянці 0,07га від якої відмовився ОСОБА_4 (а.с.37-38), що підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що її чоловік (на той час) ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 спільними зусиллями будували житловий будинок по АДРЕСА_1 де вони всі разом й проживали.

В матеріалах справи міститься довідка ФОП ОСОБА_19 про те, що в магазинці « ІНФОРМАЦІЯ_7 » по АДРЕСА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 15.04.2024 спільно придбали будівельні матеріали: листове залізо, профтруба, 2 замки для дверей, два мішки цементу, 5 шт. піни монтажної. Вказані матеріали були доставлені до їхнього господарства по АДРЕСА_1 .

Крім того раніше ними було придбано: 24.12.2022 кутова шліфувальна машинка, 09.12.2022 ударний дриль. Придбання даних товарів підтверджується відповідними товарними чеками та гарантійними талонами (а.с.41-45).

Згідно до довідки СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 11.04.2025 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 25.03.2024 спільно відвідували підрозділ дозвільної системи даного органу для перереєстрації належної ОСОБА_4 вогнепальної зброї (а.с.50).

Суд вважає слушними доводи представника заявника адвоката Кучерявої Т.В. що в розпорядження суду надано лише ті письмові докази які збереглись, оскільки її клієнт не знаючи на перед, що в суді доведеться підтверджувати факт спільного проживання зі спадкодавцем, просто не вважав за потрібне зберігати документи, що підтверджують його дії чи витрати на користь ОСОБА_4 .

Згідно довідки виконавчого комітету Шишацької селищної ради від 15.01.2025 № 02-28/72 ОСОБА_2 похоронив ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже суд вважає, що наданими заявником документами в сукупності з поясненнями учасників судового розгляду та показаннями свідків підтверджується той факт, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ще з часу неповноліття останнього сформувались тісні родинні відносини як між вітчимом та пасинком, які не втратили своєї актуальності до моменту смерті ОСОБА_4 .

Особливим проявом цього є той факт, що заявник по досягнення 16 річного віку змінив своє прізвище на « ОСОБА_9 » та не відмовився від нього в подальшому, навіть після того як шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано.

Вказані особи спільно постійно проживали за однією адресою - АДРЕСА_1 , були пов`язані спільними інтересами, побутом та взаємними правами та обов`язками, які з плином часу пережили певну трансформацію.

Так, спочатку ОСОБА_4 в силу положень ст.ст. 260, 262 СК України виконував свої права та обов`язки по вихованню пасинка ОСОБА_2 . Однак коли ОСОБА_4 став непрацездатним в силу віку, обов`язок по його утриманню та надання йому практичної допомоги в різних життєвих справах (тобто піклування) виконував вже повнолітній ОСОБА_2 (ч.2 ст. 264 СК України)

Дані особи були весь час були зв`язані спільним побутом та інтересами: будівництвом житлового будинку в якому тривалий час спільно проживали, утриманням бджіл, столярним виробництвом в будинку в с. Баранівка тощо.

При цьому ОСОБА_4 не створив іншої сім`ї та не мав близьких родичів з якими б підтримував спілкування, а отже єдиними з ким він підтримував родинні стосунки були пасинок ОСОБА_2 та колишня дружина ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 заявник ОСОБА_2 виконав свій останній обов`язок щодо нього та за власний кошт здійснив його поховання.

За таких обставин суд вважає, що сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів підтверджується факт проживання ОСОБА_2 , однією сім`єю із ОСОБА_4 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому встановлення судом даного юридичного факту не порушує нічиїх прав, натомість сприяє впорядкуванню спадкових правовідносин, через відсутність інших спадкоємців ОСОБА_4 крім заявника.

Доводи ОСОБА_3 та її представника адвоката Тараненка С.О. про відсутність підстав для встановлення факту спільного проживання ОСОБА_20 зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю нібито через те, що останній фактично проживав та помер за іншою адресою в с. Баранівка та надані ними докази на висновки суду не впливають, виходячи з наступного.

З наданої представником заінтересованої особи довідки Баранівського старостинського округу Виконавчого комітету Шишацької селищної ради від 06.05.2025 № 40/10.1-12 слідує, що згідно погосподарської книги № 03 об`єкт погосподарського обліку в АДРЕСА_2 був зареєстрований за ОСОБА_4 , однак не наводиться посилання на реєстрацію даного об`єкту погосподарського обліку за ОСОБА_4 після 2015 року.

В довідці вказано, що за вищевказаною адресою ОСОБА_4 спочатку проживав не постійно, а останній час - постійно. Який саме період часу мається під словосполученням «останній час» у довідці не вказано, а отже дана обставина відображена не коректно.

В довідці вказано, що на момент смерті ОСОБА_4 прожив сам, до цього спілкувався та підтримував стосунки з жителькою села Баранівка - ОСОБА_21 , при цьому характер даних відносин у довідці не деталізовано.

З таких обставин дана довідка не спростовує, а навпаки підтверджує встановлені судом обставини про те, що будинок в с. Баранівка використовувався ОСОБА_4 лише для тимчасового проживання в теплий період року. Зокрема саме в цей період (09.07.2024) й сталась смерть ОСОБА_4 в даному будинку.

Суд звертає увагу, що Цивільний кодекс України (ч.1 ст. 29) та Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (п.5 ч.1 ст. 2) розрізняють постійне та тимчасове місце проживання фізичної особи у відповідному житлі, а Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» взагалі відносить вітчима та пасинка до однієї сім`ї, навіть, незалежно від факту їх спільного проживання.

За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Оскільки заявник при поданні заяви відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, а відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються - витрати за розгляд даної справи суд відносить на рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 353 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 однією сім`єю із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його підписання.

Повний текст рішення виготовлено та видано (направлено) учасникам справи 21 серпня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап