Справа № 490/2650/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Романовій К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про розшук боржника, заінтересовані особи - стягувач Окружна прокуратура міста Миколаєва Миколаївська обласна прокуратура, боржник - ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) Процько Є. звернувся до суду з даним поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання виконавець вказав, що на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 76593617 відкрите 19.11.2024 року на підставі ухвали №490/2650/24, виданої 15.04.2024 року Центральним районним судом м. Миколаєва, про вжиття заходів забезпечення позову, а саме: заборонити ОСОБА_1 укладати договори, вчиняти інші правочини, здійснювати будь які дії щодо відчуження та передачі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, проведення виконавчих дій було неможливим у зв`язку з відсутністю боржника за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .

З огляду на вказане, головний державний виконавець Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) Процько Є. звернувся з відповідним поданням до суду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.05.2025 року дане подання передано на розгляд судді Черенковій Н.П.

Ухвалою судді від 20.05.2025 року подання прийнято до розгляду, призначено судове засідання.

Державний виконавець та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду подання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду подання повідомлявся належним чином, проте судові повістки повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва перебуває цивільна справа №490/2650/24 за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 08.04.2024 року заяву заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва про забезпечення позову у справі за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою задоволено частково. Постановлено: вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- заборонити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) укладати договори, вчиняти інші правочини, здійснювати будь які дії щодо відчуження та передачі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, б.20, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код юридичної особи 41256954) та іншим органам державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості по АДРЕСА_1 .

- заборонити виконавчому комітету Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, б. 20, місто Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код юридичної особи 04056612) змінювати адресу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

19.11.2024 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі вищевказаної ухвали, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76593617.

На підтвердження обставин, викладених у поданні, та в обґрунтування безрезультатності виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника, державним виконавцем Процько Є.В. надано до суду виклик державного/приватного виконавця №137366 від 19.11.2024, вимогу виконавця від 10.03.2025 №29637, акти державного виконавця від 06.12.2024 року та від 25.03.2025 року.

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно вимоги виконавця №29637, яка датована 10.03.2025 року, ОСОБА_1 має з`явитися до виконавця 19.03.2024 року о 09:30 год.

Статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Так, підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Матеріали подання містять посилання на акти відповідно від 06.12.2024 року та від 25.03.2025 року про вихід державного виконавця за місцем проживання боржника за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .

Згідно вищевказаних актів, боржник за вказаними адресами відсутній, а тому проведення виконавчих дій неможливе.

Разом з тим, згідно інформації, наданої відділом обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області, боржник ОСОБА_1 значиться зареєстрованим з 04.12.2018 р. за адресою: АДРЕСА_4 .

При цьому державним виконавцем не надано докази виходу за вищевказаною адресою для проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч.1, п. 3, п.14 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Пунктом 1 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження встановлено, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчиненні дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій, пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Отже, розшук боржника, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Тобто звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що підтверджують підстави та наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника.

Державний виконавець зобов`язаний перевірити всі наявні в нього відомості щодо місцезнаходження боржника.

Суд може прийняти рішення про розшук боржника тільки в разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження не відоме місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника, зокрема, вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання, роботи, навчання, тощо.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Державним виконавцем не надано доказів, що постанова про відкриття провадження від 19.11.2024 р., виклик та вимога державного виконавця були направлені на адресу реєстрації боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_4 чи на будь-які інші відомі виконавцю адреси можливого перебування боржника.

Крім того, матеріали подання не містять і відомостей щодо отримання боржником копії постанови.

Також, головним державним виконавцем не було надано доказів і про отримання та ігнорування боржником викликів державного виконавця, тощо.

За такого, всупереч положенням закону, головним державним виконавцем не було надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним здійснювалися заходи щодо виклику боржника до виконавчої служби. В матеріалах подання відсутнє підтвердження поштових повідомлень та поштових відправлень виконавчих документів на адресу реєстрації або проживання боржника, докази щодо направлення боржнику виклику виконавця, та отримання чи не отримання вказаного виклику боржником. Крім того, державним виконавцем не надано доказів здійснення запитів до державних органів та банків щодо перевірки майнового стану, місцезнаходження, тощо.

Також, у матеріалах подання відсутні будь-які докази щодо перевірки виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для розшуку боржника та необґрунтованість подання головного державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) Процька Є.В. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , у цивільній справі №490/2650/24 за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, у зв`язку з чим воно задоволенню не підлягає.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення останнього у розшук.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 12, 81, 260, 261, 353, 438 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про розшук боржника, заінтересовані особи - стягувач Окружна прокуратура міста Миколаєва Миколаївська обласна прокуратура, боржник - ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали виготовлено 19 серпня 2025 року.

Суддя Н.П. Черенкова