Провадження №: 2-о/755/554/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., вивчивши матеріали справи в окремому провадженні за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла справа за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 187 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону із дотриманням засад і правил судочинства.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Наприклад, чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами ДРАЦСу може бути видано свідоцтво про смерть:

1. Встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України);

2. Встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п.9 ч.1 ст. 315 ЦПК України);

3. Встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст. 317 ЦПК України); 4. Визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Законом України від 01 липня 2022 року № 2345-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» (що набрав чинності 07 серпня 2022року) було внесено зміни до статті 317 ЦПК України. Зокрема вказаним законом:

-розширено дію статті 317 ЦПК України для надання можливості скористатися спрощеною процедурою встановлення фактів народження або смерті жителям інших територій, що охоплені війною;

-зазначено, що заява про встановлення факту народження/смерті особи на тимчасово окупованій території може бути подана до будь-якого суду за межами такої території України та розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

-розширено дію статті 317 ЦПК України , щодо кола осіб, які можуть звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті особи.

Особливість розгляду в порядку ст. 317 ЦПК:

- підсудність (заява подається до будь-якого місцевого суду України, незалежно від місця проживання);

-невідкладний розгляд; -

- законодавець обмежив коло заявників:- щодо встановлення факту смерті, то це родичі померлого (їхні представники), інші заінтересовані особи;- щодо встановлення факту народження, то це батьки (їхні представники), члени сім`ї, опікуни, піклувальники, особа, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини;

-рішення суду підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання.

Відповідно до вимог ст. 317 ЦПК України, заявник повинен надати до суду докази родинних зв`язків з померлим. Дана позиція співпадає з постановою Верховного суду від 29.01.2020 року у справі № 243/385/19ц.

Відповідно до практики Верховного суду (постанова від 27.09.2021 року у справі № 756/8168/21) Заява про встановлення факту смерті може бути подана до будь-якого суду України за межами тимчасово окупованої території, незалежно від місця проживання заявника (частина перша статті 317 ЦПК). При цьому положення статті 317 ЦПК України не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів.

Доказами, що підтверджують факт народження/смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути:

-пояснення заявників, свідків; -

-письмові докази;

-речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи, висновки експертів;

-копії лікарського свідоцтва/довідки про народження/смерть

-наказ командира військової частини про виключення із особового складу;

-скріншоти особистого листування;

-дані, отримані з відкритих джерел чи соціальних мереж, які доводять факт ведення бойових дій у конкретній місцевості у певний час;

-акти про настання смерті (довільна форма, приклад акту, розробленого суддею ВС, розміщено на сайті; колективний акт про настання смерті). Важливо! З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази ( ч. 2 ст. 294 ЦПК України)

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

У відповідності до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заявником не вказано в заяві заінтересовану особу, а саме орган державної реєстрації актів цивільного стану.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, заявнику необхідно привести заяву у відповідність вимогам закону.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про неможливість відкриття провадження за заявою про встановлення факту смерті та надає заявнику строку для усунення недоліків шляхом подання заяви про встановлення факту смерті в новій редакції яка відповідає вимогам законодавства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 95, 175, 177, 185, 260, 261, 316, 353 ЦПК України, суддя, -

та керуючись ст. ст. 260-261, 315-317, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - залишити без руху.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати трьох днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Яровенко