Справа № 317/3831/25
Провадження № 2-о/317/105/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

при секретарі судового засідання Хижняк Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа: Територіальна громада в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області) про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог заявниця зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її колишній чоловік ОСОБА_2 , з яким вони розлучились 27.09.2001, але продовжувала проживати однією сім`єю з 2004 року по день його смерті.

Заявниця разом з ОСОБА_2 14.04.2005 придбали будинок в АДРЕСА_1 та оформили його по 1/2 частині на кожного, вони разом були зареєстровані та проживали в придбаному будинку, який має один вхід, одну кухню, у них була одна спальня кімната на двох, вели разом спільне господарство, разом харчувались, мали спільний побут, спільно дбали про будинок та город, займалися розведенням домашньої худоби, вирішували інші побутові питання, разом набували майно, разом вирішували питання щодо лікування ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно в вигляді: частини житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 .

Спадщину, відкриту після смерті колишнього чоловіка заявниця прийняла, подав до Запорізької районної державної нотаріальної контори відповідну заяву. Інших, крім неї, спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає.

Від нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори позивач отримала 04.07.2025 повідомлення, в якому зазначено, що відповідно вимог п.п. 4.1 та 4.2 пункту 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року №296/5 «Факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили», тобто, для спадкування згідно зі ст. 1264 ЦК України як спадкоємець четвертої черги, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, заявниця повинна підтвердити цей факт рішенням суду.

Після смерті ОСОБА_2 саме ОСОБА_1 здійснила його поховання, продовжує до теперішнього часу проживати в спадковому будинку, сплачує всі комунальні платежі.

Спір щодо спадкування відсутній, тому заявниця вимушена була звернутися до суду з цією заявою.

Встановлення зазначеного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, а саме надає право на оформлення спадкового майна.

На підставі викладеного, заявниця просить встановити факт її проживання однією сім`єю з з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявниця підтримала заяву та просила заяву задовольнити повністю.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Допитавши свідків, вислухавши сторони, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27.09.2001, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим повторно Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а/з № 396.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 23.09.2024 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а/з № 2186.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що їм відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка за однією адресою: АДРЕСА_1 по день його смерті.

Зазначені обставини також підтверджуються договором купівлі-продажу, посвідченим 14.04.2005 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Нєлєпіною Н.О. (зареєстровано в реєстрі за № 470), Витягом з Державного реєстру правочинів № 888980 від 14.04.2005, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9801901 від 09.02.2006, з яких вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали жилий будинок АДРЕСА_1 (приватна спільна часткова власність).

Згідно домової книги на жилий будинок АДРЕСА_1 , за вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_1 з 09.02.2005, ОСОБА_2 з 05.10.2005.

Як вбачається зі спадкової справи № 168/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , з заявою про прийняття спадкового майна до Запорізької районної державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що заявниця постійно проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 11 ЦК України, юридичні факти є підставами виникнення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до ст.ст.293, 315 ЦПК України, цивільні справи про підтвердження наявності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку окремого провадження.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зав`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

За приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року (пункт 1 розділу VII Прикінцевих положень СК України)

Норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України.

Кодекс про шлюб та сім`ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу.

Отже, встановлення факту проживання однією сім`єю у період до 01 січня 2004 року не передбачено Кодексом законів про шлюб та сім`ю України.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 червня 2022 року № 755/457/17.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Оцінивши надані докази у сукупності, а також враховуючи відсутність заперечень про встановлення юридичного факту зі сторони заінтересованої особи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами підтверджено той факт, що заявниця постійно проживала сумісно з чоловіком ОСОБА_2 у період з 2018 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки встановлення факту постійного проживання необхідно заявниці для реалізації права на оформлення спадкового майна, а іншим шляхом підтвердити вказаний факт не виявилось можливим, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 76-80, 263, 265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) (заінтересована особа: Територіальна громада в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області (Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Центральна, буд.23, ) про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сумісно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін