ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року м. Чернівці

справа № 720/2590/24

провадження №22-ц/822/638/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Кулянди М.І., Литвинюк І.М.

секретар Паучек І.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 травня 2025 року та на ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 2 червня 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в порядку захисту прав споживачів та про усунення перешкод користуванні майном,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в порядку захисту прав споживачів та про усунення перешкод користуванні майном.

Позов обґрунтовано наступним. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час шлюбного життя за спільні кошти побудували житловий будинок літера «А» та літню кухню-гараж літера «Б» в АДРЕСА_1 , який був зданий в експлуатацію в 1993 році. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 , що підтверджується відміткою зробленою 11 листопада 1993 року на договорі про передання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 13 квітня 1989 року. В подальшому сторони припинили фактичні шлюбні відносини в 2009-2010 роки. Юридично шлюб розірваний в 2022 році. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 робив для ОСОБА_1 нестерпні умови для проживання, метою якого було видворити її з будинку, відключив житловий будинок від електропостачання, скандалив, та відключив житловий будинок від газопостачання. Більше одного року апелянт не може користуватися газом в своєму житловому будинку.

Посилаючись на зазначене, позивач просила зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 , шляхом не чинити перешкоди представникам ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» у підключені будинку до газопостачання.

Зобов`язати представників ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» здійснити підключення подачі природного газу до вищевказаного житлового будинку.

Короткий зміст рішення та ухвали суду першої інстанції

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 травня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання підключити подачу природного газу відмовлено.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 2 червня 2025 року в задоволенні заяви представника позивача про стягнення судових витрат відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Новоселицького районного суду від 14 травня 2025 року та ухвалу Новоселицького районного суду від 2 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі та стягнути судові витрати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції незаконним та не обґрунтованим. Зазначає, що судом порушені норми матеріального права, оскільки суд не повністю дослідив матеріали справи, не дав належну правову оцінку обставинам вказаним в позовній заяві.

Зазначає, що між співвласником домоволодіння ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» існує договір, укладений конклюдентними діями фактичного споживання послуг газорозподілу з відкриттям особового рахунку за ОСОБА_2 .

Фактично за користування газом з 2021 року сплачувала позивачка ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_2 за спірною адресою не проживав, тому, на даний час існують всі необхідні технічні умови для підключення домоволодіння до газопостачання. Оскільки ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку як бувший член родини ОСОБА_2 (на час підключення житлового будинку до газової мережі) та співвласник житлового будинку по АДРЕСА_1 отримала право користування вказаним домоволодінням шляхом реєстрації постійного місця проживання, вона також має право користування послугами газопостачання.

Звертає увагу, що суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки вказаним підставам позову, не врахував, що ОСОБА_1 є співвласником і має право на користуванням майном, що вона є колишнім членом сім`ї ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій просить судові рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 11.05.2022 року.

Житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_2 , що підтверджується відміткою Новоселицького БТІ на договорі про передання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 13.04.1989 року.

Між ОСОБА_2 та ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» є договірні правовідносини з приводу надання послуг про розподіл природнього газу за адресом АДРЕСА_1 .

За ним рахується особовий рахунок № НОМЕР_1 по вищевказаній адресі, що підтверджується Заявою-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), а тому він рахується споживачем у відносинах щодо газопостачання на цей об`єкт.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, зазначає наступне.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам, визначеним в ст.263 ЦПК України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що позивач не зверталася до ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» із заявою про укладення Типового договору розподілу природного газу та не подавала копії документів, якими визнано її право власності або користування на об?єкт (приміщення), а тому вона не вважається побутовим споживачем природного газу в розумінні Кодексу. На день подачі позовної заяви газопостачання будинку припинено у зв`язку із виникненням надзвичайної ситуації та проведенням аварійних робіт через пожежу, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит АТ «Чернівцігаз» №58009-Лв-1006-0324 від 01.03.2024 року та актом про припинення розподілу природнього газу від 18.02.2024 року. Оскільки підключення об`єкта без укладеного договору заборонено, а за адресом АДРЕСА_1 рахується особовий рахунок № НОМЕР_1 оформлений на ОСОБА_2 , то підключення споживання по цьому об`єкту без його згоди є неможливим.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відносини між газопостачальним підприємством та фізичними особами, споживачами газу, з врахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/ газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 № 2496та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1382/27827.

Згідно пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, який затверджено Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1379/27824 доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: включення споживача до Реестру споживачів будь- якого постачальника на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил розроблені умови Типового Договору, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до пункту 3 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог Правил.

Положеннями пункту 5 розділу І Правил визначено, що об`єкт побутового споживача територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування;

побутовий споживач фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Відповідно до положень пунктів 2 і 10 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_2 , що підтверджується відміткою Новоселицького БТІ на договорі про передання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 13.04.1989 року.

Між ОСОБА_2 та ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» є договірні правовідносини з приводу надання послуг про розподіл природнього газу за адресом АДРЕСА_1 .

За ним рахується особовий рахунок № НОМЕР_1 по вищевказаній адресі, що підтверджується Заявою-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), а тому він рахується споживачем у відносинах щодо газопостачання на цей об`єкт.

На день подачі позовної заяви газопостачання будинку припинено у зв`язку із виникненням надзвичайної ситуації та проведенням аварійних робіт через пожежу, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит АТ «Чернівцігаз» №58009-Лв-1006-0324 від 01.03.2024 року та актом про припинення розподілу природнього газу від 18.02.2024 року.

Відповідно до п. 7 Глави IV Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) у таких випадках:

1.несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

2.отримання від Оператора ГТС (суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність із транспортування природного газу) повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу;

3.подання споживачем або його постачальником письмової заяви про припинення газопостачання;

4.відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;

5.розірвання договору розподілу природного газу;

6.несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу газових мереж;

7.несанкціоноване відновлення газоспоживання;

8.визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;

9.наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу;

10.необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);

11.відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж та/або газоспоживаючого обладнання;

12.в інших випадках, передбачених законодавством.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 19.02.2024 року до відповідача про заборону підключення газопостачання у будинку по АДРЕСА_1 за відсутністю його письмової заяви про підключення, що є перешкодою для відновлення постачання газу, оскільки це право споживача визначено законодавством, як сторони договору.

Щодо доводів апеляційної скарги, що ОСОБА_1 є співвласником будинку та відповідно споживачем послуг, є колишнім членом сім`ї ОСОБА_2 , колегія звертає увагу апелянта на наступне.

У разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

Таким чином, у разі якщо декілька частин одного будинку (квартири) мають одну поштову адресу та належать декільком власникам на правах власності чи користування, надання послуг з газопостачання має здійснюватися на підставі одного договору постачання природного газу побутовим споживачам, укладеного з газопостачальним підприємством.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Можливість укладення договору постачання природного газу побутовим споживачам з кожним із співвласників виникає за умови :

- виділення часток спільної власності в натурі із забезпеченням частки кожного із співвласників окремим обліком спожитого природного газу, тобто забезпечення технічної можливості окремого споживання природного газу співвласниками в територіальних межах виділених в натурі часток приватного будинку (створення територіально відокремленої газифікованої споруди) ;

- присвоєння в передбаченому законодавством порядку різних поштових адрес виділеним в натурі часткам співвласників.

Судом встановлено, що в провадженні Новоселицького районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа №720/298/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному майні, про визнання права власності.

Ухвалою Новоселицького районного суду від 12.02.2024 року у справі №720/298/24в порядку забезпечення позову накладено арешт на житлові будинки літера «А», «Б», «Г» та на допоміжні споруди, які розташовані у АДРЕСА_1 який належить ОСОБА_2 шляхом заборони їх відчуження та здачі в оренду; накладено арешт на земельну ділянку шляхом заборони її приватизації, також заборонено зняття із задекларованого / зареєстрованого місця проживання осіб, які зареєстровані в житлових приміщеннях.

Згідно з п.6 глави З розділу VІ Кодексу ГРМ якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності ми власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних (споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу. Нові власники об`єктів, підключених в установленому законодавством порядку до ГРМ, разом із заявою про укладання договору розподілу природного газу (формування заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу) подають Оператору ГРМ такі документи: 1) копії документів, якими визначено право власності чи користування замовника на його об`єкт (приміщення); 2) копії документів замовника на право укладання договорів, а саме документів, які посвідчують фізичну особу або її представника (для фізичних осіб), документів, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та її представника (для юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців), та копію документа про взяття на облік або реєстрацію у територіальних органах Державної фіскальної служби; 3) копію належним чином оформленої довіреності на представника замовника, уповноваженого представляти інтереси замовника під час. процедури укладання договору розподілу природного газу (за потреби).

Згідно з Додатком 1 до Типового договору розподілу природного газу пункт 1.3 розділу І) затверджено заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), відповідно до якої визначено, що за наявності іншого співвласника об`єкта Споживача або за відсутності у Споживача документа, яким власник (співвласник) об`єкта уповноважує його на укладання Договору, заява-приєднання додатково мас містити погоджувальний підпис такого власника (співвласника).

Судом встановлено, що позивач не зверталась до ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» із заявою про укладення Типового договору розподілу природного газу та не подавала документів, якими визнано її право власності або користування на будинок, а тому вона не вважається побутовим споживачем природного газу в розумінні Кодексу ГРМ.

Таким чином, наявність заяви ОСОБА_2 від 19.02.2024 року про заборону підключення газопостачання у будинку по АДРЕСА_1 та відсутність письмової заяви про підключення є перешкодою для відновлення постачання газу, оскільки це право споживача визначено законодавством, як сторони договору.

Враховуючи зазначені обставини, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 чинить перешкоди представникам ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» у підключені будинку до газопостачання та відповідно підстав зобов`язати представників ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» здійснити підключення подачі природного газу до вищевказаного житлового будинку позивачем не надано, а судом не встановлено.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено, то заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню, оскільки витрати на правничу допомогу в даному випадку згідно ст.141 ЦПК покладаються на позивача.

Доводи апелянта є аналогічними тим доводами, які були викладені в позові та перевірялися судом першої інстанції під час розгляду цього спору, однак висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 травня 2025 року та ухвалу цього ж суду від 2 червня 2025 року слід залишити без змін.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 травня 2025 року та ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 2 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 29 серпня 2025 року.

Судді: І.Б. Перепелюк

М.І. Кулянда

І.М. Литвинюк