Номер провадження: 22-ц/813/5071/25
Справа № 522/8104/24
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кострицького В.В.,

суддів: Назарової М.В., Коновалової В.А.,

розглянув в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на додаткове рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Бондар В.Я., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Приватного підприємства "Керуюча компанія "КОІН" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,-

встановив:

Короткий зміст заяви.

До суду 18.03.2025 надійшла заява представника ПП «Керуюча компанія «Коін» - Ніц А.С. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. На виконання договору про надання правової допомоги адвокатом було подано заяву про ознайомлення, додаткові пояснення та адвокат брав участь у судових засіданнях.

Короткий зміст судового рішення

Додатковим рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 26 березня 2025 року заяву представника Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» - Ніц Анатолія Сергійовича про винесення додаткового рішення задоволено.

Заяву представника Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» - Ніц Анатолія Сергійовича стягнення судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КОІН» витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 гривень.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначає, що оцінюючи складність справи, співмірність вартості правничої допомоги до складності справи, не великий обсяг доказів та часу затраченого на складення процесуальних документів та участі у судовому засіданні, зважаючи на те що адвокат брав участь у справі не спочатку, суд вважає, що надану правову допомогу слід зменшити до 2 000 грн.

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Цвігун В.В. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2025 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні заяви відмовити повністю.

Щодо явки сторін.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, розгляд цивільної справи з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім справ зазначених в ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 58474,01 грн. і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний розгляд вказаної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегією суддів встановлено, що 18.03.2025 надійшла заява представника ПП «Керуюча компанія «Коін» - Ніц А.С. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. На виконання договору про надання правової допомоги адвокатом було подано заяву про ознайомлення, додаткові пояснення та адвокат брав участь у судових засіданнях.

15 жовтня 2024 року між адвокатом Ніц Анатолієм Сергійовичем та ПП «Керуюча компанія «Коін» укладено договір №1/10.2024 про надання правничої (правової) допомоги, яким передбачено надання правової допомоги по справі №522/8104/24 та фіксований розмір гонорару адвоката у розмірі 10 000 грн.

14 березня 2025 року між адвокатом Ніц Анатолієм Сергійовичем та ПП «Керуюча компанія «Коін» укладено акт здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №1, згідно яким адвокат Ніц А.С. витратив 3 години часу на надання правової допомоги, склавши заяву про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомився зі справою, склавши додаткові пояснення та взявши участь у судових засіданнях.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У зв`язку з тим, що судом не вирішено питання про розподіл витрат на правову допомогу під час ухвалення рішення, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У додатковій постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Відтак, 15 жовтня 2024 року між адвокатом Ніц Анатолієм Сергійовичем та ПП «Керуюча компанія «Коін» укладено договір №1/10.2024 про надання правничої (правової) допомоги, яким передбачено надання правової допомоги по справі №522/8104/24 та фіксований розмір гонорару адвоката у розмірі 10 000 грн.

14 березня 2025 року між адвокатом ОСОБА_3 та ПП «Керуюча компанія «Коін» укладено акт здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №1, згідно яким адвокат Ніц А.С. витратив 3 години часу на надання правової допомоги, склавши заяву про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомився зі справою, склавши додаткові пояснення та взявши участь у судових засіданнях.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що доводи представника відповідача про те, що розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи та виконаною роботою є слушними.

Справа за своєю суттю не відноситься до складної, при тому, представник позивача вказує, що на надання правової допомоги витрачено три години. Ніц А.С. брав участь у одному судовому засідання.

Тож, оцінюючи складність справи, співмірність вартості правничої допомоги до складності справи, не великий обсяг доказів та часу затраченого на складення процесуальних документів та участі у судовому засіданні, зважаючи на те що адвокат брав участь у справі не спочатку, суд вважає, що надану правову допомогу слід зменшити до 2 000 грн.

Таким чином, на підставі поданих представником позивача доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на користь позивача.

Судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає, що за таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, враховуючи вище викладені приписи законодавства, відсутні передбачені законом підстави для задоволення апеляційної скарги.

Підстав для відмови у задоволенні такого клопотання не було, так як позивачем були подані усі передбачені докази у встановлений законодавством строк, тому апеляційна скарга щодо відмови у задоволенні додаткового рішення є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги належним чином необґрунтованими, та такими, що вірних висновків суду не спростовують.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

В.А. Коновалова