ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/6037/25
№ провадження 2/646/3370/2025
У Х В А Л А

29.07.25 місто Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Іщенко О. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області, з вимогою стягнути з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області безпідставно набуті кошти у розмірі 34000,00 гривень, які стягнуті як штраф на користь держави 01.05.2025 Куп`янським відділом державної виконавчої служби у Куп`янському районі Східного міжрегіонального управління юстиції за постановою по справі про адміністративне правопорушення від 20.03.2025 № 199 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов такого висновку.

Як убачається із змісту позовної заяви, представником позивача у якості відповідача зазначено ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас аналіз викладених у позовній заяві обставин свідчить про те, що предметом судового оскарження є дії державного виконавця Куп`янського відділу державної виконавчої служби у Куп`янському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, вчинені в межах процедури примусового виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 759/15553/14-ц (провадження № 14-579цс19) та від 19 лютого 2020 року у справі № 382/389/17 (провадження № 11-1009апп19) Велика Палата Верховного Суду зробила правові висновки, згідно із якими імперативним правилом частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

У постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 229/1026/21 (провадження № 14-205цс21) Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи частину другу статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на принципи визначення юрисдикції спорів, пов`язаних з виконанням виконавчих документів, виснувала, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення. Оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

Суб`єктний склад сторін, предмет та характер спірних правовідносин, обставини, викладені у позовній заяві, свідчить про те, що спір у цій справі повинен розглядатись у порядку адміністративного судочинства, оскільки фактично оскаржуються рішення державного виконавця Куп`янського відділу державної виконавчої служби у Куп`янському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Окрім того, згідно із частиною четвертою статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що матеріали позовної заяви не містять доказів на підтвердження сплати судового збору, в якості обгрунтування представник позивача посилається на пункт 11) частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», згідно із яким судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Однак зазначене положення не може бути застосоване у даному випадку, оскільки позовна заява подана у порядку цивільного судочинства із зазначенням у якості відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовна вимога про визнання протиправності/неправомірності дій саме цього відповідача позивачем не висунута.

Відповідно до частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків шляхом уточнення позовних вимог та визначення складу учасників справи саме у даних правовідносинах.

Керуючись частиною першою статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, про стягнення грошових коштів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме: уточнення позовних вимог та визначення складу учасників справи саме у даних правовідносинах.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Суд попереджає, що у разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Іщенко