У Х В А Л А

13 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 752/26562/18

провадження № 61-9031ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мірошника Олександра Миколайовича на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики в загальному розмірі 3 012 837,00 дол. США, що еквівалентно 83 868 644,00 грн.

28 квітня 2023 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Справа апеляційним судом розглядалася неодноразово.

24 червня 2025 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за борговою розпискою від 11 листопада 2013 року в розмірі 82 755 160,85 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У липні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мірошник О. М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду

від 24 червня 2025 року, в якій просить її скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд не врахував правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від 08 липня 2019 року в справі № 524/4946/16-ц, від 27 квітня 2023 року в справі № 161/11436/21, від 20 грудня 2023 року в справі № 405/2697/22, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Крім того, заявник просить зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року до закінчення касаційного провадження, оскільки виконання вказаного рішення може утруднити або зробити неможливим поворот його виконання у випадку задоволення судом вимог касаційної скарги.

Водночас вказує, що встановлені в оскаржуваній постанові преюдиційній факти можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні або як доказ обґрунтованості підозри щодо ОСОБА_1 .

Наголошує на необхідності забезпечення збалансованості прав та інтересів учасників справи та осіб, які не беруть участі у справі.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Заявник не обґрунтував, в чому полягає утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення. Незгода з оскаржуваним судовим рішенням як така не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.

Водночас використання, на його переконання, преюдиційних фактів, встановлених в оскаржуваній постанові як доказ у кримінальному провадженні або як доказ обґрунтованості підозри щодо ОСОБА_1 , є безпідставними.

Заявник сам наголошує на тому, що слідство у провадженні триває, будь-якій особі про підозру у кримінальному провадженні № 0000242 не повідомлялося.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Мірошником О. М. не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Мірошника Олександра Миколайовича на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року.

Витребувати із Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу № 752/26562/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Мірошника Олександра Миколайовича про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року до закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська