Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07 травня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Годованюк Ю.Р., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернулась до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач), про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач вважає суму стягнутих рішенням суду аліментів недостатньою для утримання дітей відповідного віку, також зазначила про значне погіршення матеріального становища у зв`язку зі звільненням з роботи за власним бажанням через стан здоров`я, з огляду на, що просить суд:

- збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача, на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 25.01.2022 року у справі №758/15245/21 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом - донька 1), визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6250 гривень , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття, а в разі влаштування доньки 1 до державного чи комерційного закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу - до досягнення дитиною 23-річного віку.

- збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 25.01.2022 року у справі №758/15245/21 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі за текстом - донька 2), визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6250 гривень , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею 23-річного віку.

Ухвалою Суду від 20.11.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 13.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

07.05.2025 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, в якій позивач не заперечує проти винесення заочного рішення.

Від відповідача відзив не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, наявні передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України підстави для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в шлюбі, який було розірвано 25.02.2010 року.

Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

15.06.2010 між позивачем та відповідачем був укладений Договір між батьками про сплату аліментів на дітей, визначення місця проживання дітей, здійснення права на особисте виховання дітей та участь в їх утриманні (надалі за текстом - Договір), на наступних умовах.

Ми, Сторони, дійшли згоди, що розмір аліментів на двох Дітей в місяць буде становити 1 500,00 грн, тобто по 750,00 грн на кожну Дитину (п. 2.1. Договору).

Аліменти сплачуються до 20 (двадцятого) числа кожного поточного місяця шляхом перерахування грошей на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я Матері в АТ "Райффайзен Банк Аваль" в м. Києві або готівкою, починаючи з дня укладення цього договору та його нотаріального посвідчення до досягнення кожною Дитиною повноліття. У разі влаштування Дітей до державного або комерційного закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, Батько зобов`язується не припиняти виплату аліментів до досягнення кожною Дитиною 23- річного віку (п. 2.2. Договору).

Факт отримання Стороною 2 суми грошей, зазначеної в п. 2.1. цього договору, буде підтверджуватись відповідними банківськими документами або розпискою про їх отримання (п. 2.3. Договору).

За домовленістю Батьків Сторона 1 бере на себе додаткові витрати на Дітей, пов`язані з їх відпочинком, відвідуванням Дочками секцій, різноманітних кружків, а також викликані особливими обставинами (хворобою, необхідністю у госпіталізації, іншими обставинами), за взаємним погодженням Сторонами розміру цих витрат, що будуть визначатися додатковим правочином до цього договору, який підлягає нотаріальному посвідченню. Для цього Сторона 2 повинна надати докази, які будуть стверджувати особливі обставини та розмір додаткових витрат (п. 2.7. Договору).

У разі недосягнення Сторонами згоди щодо розміру цих витрат або порядку їх покриття спір вирішується в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України (ст. 185 Сімейного кодексу України) (п. 2.8. Договору).

Розмір аліментів та додаткових витрат може бути переглянутий Сторонами за їх домовленістю у разі зміни сімейного та/або матеріального стану (п. 2.9. Договору).

У 2021 році позивач звернулась до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до відповідача, про збільшення розміру аліментів.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року у справі 758/15245/21 вищезазначений позов задоволено частково, визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення 23-річного віку у разі продовження навчання та вирішено сягнути з відповідача додаткові витрати на навчання повнолітньої доньки, у сумі 36 435 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 08.08.2022 року у справі № 758/15245/21 постановлено, зокрема, Рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року в частині позовних вимог про стягнення додаткових витрат на навчання повнолітньої доньки скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, за яким відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог про стягнення додаткових витрат на навчання повнолітньої дитини.

Отже, Рішення Подільського районного суду м. Києва від 25.01.2022 у справі 758/15245/21 залишено у силі у частині визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення 23-річного віку у разі продовження навчання.

Відповідно до виписки №3656 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого встановлено діагноз позивача: рак лівої нирки.

Позивача 05.12.2023 року звільнено за власним бажанням з посади декана факультету дизайну, що підтверджується витягом з наказу №576 о.с. від 05.12.2023 року , виданий МОН України КНУТД.

За змістом договору №09867-пп укладеним між позивачем та закладом вищої освіти «Україна» донька 2 здобуває освіту в даному закладі. Вартість навчання складає 23000 грн. за період 2024-2025 роки.

За змістом договору №09866-пп укладеним між позивачем та закладом вищої освіти «Україна» донька 1 здобуває освіту в даному закладі. Вартість навчання складає 108 000 грн. в рік за період з 2024-2028 роки.

Позивач зазначає, що обидві доньки продовжують навчання у двох закладах вищої освіти на денній формі (за контрактом), що зобов`язує відповідача здійснювати виплату аліментів на користь кожної дитини до досягнення нею 23-річного віку.

Позивач відповідально виконує батьківські обов`язки, створюючи всі необхідні умови для всебічного розвитку, навчання та виховання дітей.

Доньки активно беруть участь у творчих конкурсах, олімпіадах, здобувають знання у закладах вищої освіти та прагнуть досягти успіхів у навчанні та громадському житті.

Для забезпечення навчальних потреб позивач самостійно надає необхідні засоби, зокрема, сучасне студентське приладдя, комп`ютерну техніку для навчання, що дозволяє дітям виконувати завдання відповідно до навчальної програми.

Позивач зазначає, що, оскільки діти стали дорослими, їхні потреби зросли, і вони потребують значно більше фінансових ресурсів для свого повноцінного розвитку та утримання. Зокрема, це стосується витрат на придбання одягу, взуття, засобів гігієни для дівчат, студентського приладдя (рюкзаки, канцелярія, зошити, підручники), а також на оплати додаткових навчальних заходів (екскурсії, майстер-класи, участь у конкурсах), проїзд у транспорті.

Позивач акцентує увагу, що відповідач зобов`язаний брати участь у фінансовому забезпеченні дітей, забезпечуючи їхні потреби, особливо в період навчання у вищих навчальних закладах, коли матеріальні витрати на розвиток, освіту та утримання значно зростають.

Згідно доводів позивача, відповідач у навчанні та вихованні дітей участі не бере вже більше десяти років. За всі роки не оплачував відпочинок дітей, не здійснював оплату додаткових навчальних заходів, на батьківські збори не з`являвся, з кураторами та методистами в закладах освіти не підтримував та не підтримує, особистим та студентським життям своїх дітей не цікавиться, з 2012 року постійно проживає в російській федерації.

Позивач вказує, що на даний час матеріальне становище значно погіршилося у зв`язку із звільненням з роботи за власним бажанням за станом здоров`я - рак лівої нирки, що вимагало оперативного втручання та проведення складної операції. У зв`язку з цим позивач не має можливості забезпечувати необхідний рівень утримання дітей, через відсутність стабільного заробітку чи джерела доходу, достатнього для покриття всіх витрат на навчання та забезпечення на повсякденні потреби.

Поруч з цим, як зазначає позивач, відповідач є працездатною особою призовного віку, стан здоров`я дозволяє йому вести трудову діяльність. Відомо, що останній працює на території держави-агресора, при цьому, не надає інформації про свої доходи та інші фінансові документи, які могли б засвідчити його реальні доходи та спроможність забезпечувати утримання дітей

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим, потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів припиняється разом із припиненням навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі з урахуванням положень ст. 182 СК України, а також норм ст.ст. 187, 189-192, 194-197 СК України.

У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу)платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 за № 2017-111 Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії ).

Згідно з ч.1 ст. 180 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, в інших випадках, передбачених СК України.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення має обґрунтуватися на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, відповідач є батьком дітей, одна з яких продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, зобов`язаний їх утримувати, але матеріальної допомоги на утримання дитини надає в недостатньому розмірі, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільних дітей, в збільшеному розмірі, а відтак, задовольняє позов.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, він компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282, 289, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів - задовольнити;

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 25.01.2022 року у справі №758/15245/21 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) гривен , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття, а в разі влаштування ОСОБА_3 до державного чи комерційного закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу - до досягнення дитиною 23-річного віку;

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 25.01.2022 року у справі №758/15245/21 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею 23-річного віку;

Стягнути з ОСОБА_2 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок;

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 )

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду;

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення;

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В. В. Гребенюк