Справа № 206/4705/25
Провадження № 2/206/2607/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду міста Дніпра Нестеренко Т.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Самарський ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів),-

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра, надійшла позовна заява ОСОБА_1 , який звернувся до суду в особі представника, адвоката Лучка О.С. до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Самарський ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів).

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: крім іншого і: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У порушення вказаних вимог позивач не зазначив обставини, якими обґрунтовує свої вимоги; не зазначив докази, що підтверджують такі обставини, та не вірно визначив спосіб захисту його прав або інтересів.

Позивач просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Самарського ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в розмірі 56428,00 грн.

Згідно позовної заяви 24.04.2025 на вимогу державного виконавця Самарського ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відбулося списання коштів з банківського рахунку ОСОБА_1 в розмірі 56428,00 грн., на виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 19931 від 01 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним списанням позивачем зазначено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпра від 22.05.2025 по справі № 206/1084/25 адміністративний позов ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволено, скасовано постанову № 19931 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрито (посилання - https://reyestr.court.gov.ua/Review/127564662).

Тобто «списання коштів» за постановою відбулося 24.04.2025 року, а скасування постанови судом відбулося пізніше 22.05.2025 року.

За п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 40 у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 174 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі № 13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, позовні вимоги в даному випадку є передчасними, тобто не підтвердженими відмовою виконавця від дій передбачених чинним законодавством щодо закриття виконавчого провадження та не поверненням суми на рахунок позивача, про яку йдеться у позові.

З огляду на висновки ВП ВС від 4 вересня 2019 року у справі № 569/15646/16-ц положення статей 12121215 ЦК України про повернення безпідставно набутого майна не можуть бути застосовані в разі розгляду питання про поворот виконання рішення.

Матеріали справи не містять доказів порушення РТЦК та СП законних прав та свобод позивача у зв`язку зі зверненням ще не скасованої постанови до виконання, а дії виконавця щодо стягнення з позивача сум боргу за постановою, яка на час її виконання не була скасована, не свідчать про незаконність такого стягнення.

Крім того рішення Самарського районного суду м. Дніпра від 22.05.2025 по справі № 206/1084/25 надане позивачем у вигляді копії, що не надає можливості перевірки факту набрання ним законної сили та не скасування його судами вищої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом положень вище зазначених норм права розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Суд забезпечує захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються, шляхом здійснення провадження у справах.

Для ефективного судового захисту цивільного права або інтересу важливим також є обраний позивачем спосіб захисту, який має відповідати природі такого права або охоронюваного законом інтересу, характеру незаконного посягання та бути ефективним.

Суд звертає увагу позивача, що позов це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, звернена через суд або інший орган цивільної юрисдикції про захист порушеного, оспореного чи невизнаного права або інтересу, який здійснюється у певній, визначеній законом, процесуальній формі.

Позов як складне явище має декілька елементів, до яких відносяться: предмет, підстава, зміст.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміст позову - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог процесуального законодавства, що забезпечує прийняття суддею заяви та порушення ним провадження у справі. Значення елементів позову також полягає у тому, що за ними визначаються межі судового розгляду, адже суд відповідно до статті 13 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог.

Верховний Суд зазначає, що спосіб захисту порушеного права обирає позивач, а суд захищає порушене право позивача з урахуванням ефективного способу захисту та норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

За змістом позовної заяви позивач зазначає відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте жодного документального підтвердження що сума грошей, «списана» з його рахунку, зарахована на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_5 до суду не надана, тобто не є доведеним, що саме відповідач вчинив дії чи бездіяльність, або іншим чином сприяв виникненню спірних зобов`язань позивача.

Суд позбавлений права визначати замість позивача позовні вимоги, тому позивач повинен самостійно визначитись у позовній заяві з позовними вимогами та їх формулюванням, оскільки за результатами розгляду позовної заяви, яка викладена у поточній редакції, рішення суду, якщо позов буде задоволено, не буде відповідати статті 265 ЦПК України.

Крім того оскільки позивачем на даний час подано позовну заяву без належного визначення конкретного способу захисту порушеного права, суд позбавлений можливості визначити конкретну суму судового збору, яка підлягає сплаті у даному випадку.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 4, 5, 175, 177, 185, 258, 259, 260, 263 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Самарський ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання суду належним чином оформленої позовної заяви з долученням до неї відповідних документів і відомостей у письмовому виді.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Нестеренко