Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 липня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому, просила суд стягнути з відповідача на свою користь 50% доходів, отриманих від оренди об`єктів спільної сумісної власності подружжя приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , та за адресою: АДРЕСА_2 , за період із вересня 2024 року по листопад 2024 року включно, у сумі 11 535 грн. 00 коп., а також стягнути сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.09.2011 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2024 року даний шлюб було розірвано. Так, за час перебування у шлюбі, за спільні сімейні кошти, сторони придбали об`єкти нерухомого майна: нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , та нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , титульним володільцем яких визначено відповідача. Зазначене нерухоме майно здається в оренду суб`єктам підприємницької діяльності та до вересня 2023 року, тобто до моменту припинення фактичних шлюбних відносин, кошти з оренди вищевказаного майна використовувались в інтересах сім`ї. За усною домовленістю із відповідачем, останній повинен був перераховувати на рахунок позивача половину коштів із оренди майна, проте з вересня 2024 року позивач не отримувала таких коштів, у зв`язку із чим звернулась до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 27.01.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та подав до суду відзив, з якого вбачається, що він із позивачем дійсно придбали за спільні сімейні кошти вищевказані об`єкти нерухомого майна, які здавались в оренду. Однак, між ними відсутні будь-які зафіксовані договори та домовленості в усній чи письмовій формі, щодо перерахування частини доходів з оренди приміщень, які їм належать на підставі спільної сумісної власності. Жодні діючі домовленості про розмір, строки, спосіб і форму таких виплат відсутні.

Відповідач звертає увагу, що 16.09.2024 року дію Договору оренди №01 від 01.06.2021 року, щодо здачі в оренду приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було достроково припинено, про що свідчить Додаткова угода №02-2024 від 16.09.2024 року та Акт приймання-передачі приміщення від 16.09.2024 року. Також, за вказане приміщення відповідач поніс витрати на утримання приміщення з вересня по листопад 2024 року в розмірі 2 176 грн. 46 коп.

Щодо здачі в оренду приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , то відповідачем було отримано орендну плату за Договором оренди №2 від 04.09.2022 року в розмірі 18 000 грн. 00 коп. по 6 000 грн. 00 коп. щомісячно. Таким чином, загальний прибуток відповідача від здачі в оренду приміщень та з урахуванням витрат на утримання, склав 15 823 грн. 54 коп. (18 000 грн. 00 коп. 2 147 грн. 46 коп.) Виходячи з рівності часток у спільній сумісній власності, 50% на кожного власника, становить 7 911 грн. 77 коп. (15 823 грн. 54 коп. : 2).

Відповідач зазначає, що грошові кошти в розмірі 7 965 грн. 00 коп. перерахував на рахунок позивача в грудні 2024 року, даний факт також підтверджується доданими до позову платіжними квитанціями.

Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

19.05.2024 року позивач через підсистему «Електронний суд» ознайомилась з матеріалами відзиву, однак відповідь на відзив до суду не надала.

За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, 10.09.2011 року Довгинцівським відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області за №434 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2024 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 13.10.2020 року, ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення, вбудованого в перший поверх дев`ятиповерхового житлового будинку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_2 на вказане нежитлове приміщення також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №359883398, сформованого 25.12.2023 року.

Також, згідно Договору купівлі-продажу від 16.02.2022 року, ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

10.06.2021 року між ФОП ОСОБА_2 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_5 (орендар) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №1, за умовами якого орендодавцем було передано в оренду нежитлове приміщення, яке знаходиться на першому поверсі дев`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Цього ж дня сторонами було складено та підписано Акт приймання-передачі вказаного нежитлового приміщення.

12.05.2022 року між вищевказаними сторонами було укладено Додаткову угоду №01-2022 до договору оренди нежитлового приміщення №01 від 10.06.2021 року, за якою сторони узгодили подовження дії Договору на тих самих умовах на строк до 30.06.2023 року, а також п. 4.1 Договору викласти в іншій редакції, зазначивши розмір місячної орендної плати у розмірі 7000 грн. 00 коп. Зміни до п. 4.1 Договору вступають в силу з 01.06.2022 року.

Також, 15.07.2022 року між цими ж сторонами було укладено Додаткову угоду №02-2022, за якою сторони дійшли згоди внести зміни до п. 4.1 Договору №01 від 10.02.2021 року, визначивши розмір орендної плати у сумі 10 000 грн. 00 коп. Зміни до п. 4.1 Договору вступають в силу з 01.08.2022 року.

За Додатковою угодою №01-2023 від 06.09.2023 року, підписаною ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_5 , сторонами узгоджено внесення змін до п. 4.1 Договору оренди нежитлового приміщення №01 від 10.06.2021 року, визначено розмір місячної орендної плати у розмірі 12 000 грн. 00 коп. Зміни до п. 4.1 Договору вступають в силу з 01.10.2023 року.

Подальша зміна розміру місячної орендної плати узгоджена сторонами у Додатковій угоді №01-2024 від 01.02.2024 року та визначена на рівні 7 000 грн. 00 коп. на місяць, починаючи з 01.03.2024 року.

16.09.2024 року між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_5 підписано додаткову угоду №02-2024 про дострокове припинення Договору оренди нежитлового приміщення №01 від 10.06.2021 року. Даний факт підтверджується актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 16.09.2024 року.

Разом з тим, 04.09.2022 року між ФОП ОСОБА_2 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_6 (орендар) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №2, за умовами якого орендодавцем було передано в оренду нежитлове приміщення, яке знаходиться на першому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . 06.09.2022 року сторонами було складено та підписано Акт приймання-передачі вказаного нежитлового приміщення.

Згідно Додаткової угоди №1 до договору оренди нежитлового приміщення №02 від 04.09.2023 року, підписаної ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6 , сторони погодили подовжити дію Договору оренди на тих самих умовах на строк до 03.09.2024 року, а також погодили викласти п. 4.1 Договору в іншій редакції вказавши, що розмір місячної орендної плати складає 6 000 грн. 00 коп. Зміни до п. 4.1 Договору вступають в силу з 01.10.2023 року.

Відповідно до платіжних квитанцій від 02.12.2024 року, 03.12.2024 року та 14.12.2024 року відповідач переказав позивачу грошові кошти в розмірі 7 965? грн. 00 коп. (2 947 грн. 00 коп. + 2 885 грн. 00 коп. + 2 133 грн. 00 коп.)

Згідно до платіжних інструкцій, відповідач за період з вересня по листопад 2024 року поніс витрати на утримання приміщення, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 2 180 грн. 87 коп. (213 грн. 30 коп. + 213 грн. 30 коп. + 213 грн. 30 коп. + 21 грн. 29 коп. + 1 519 грн. 68 коп.)

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 359 ЦК України плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Так, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, судом установлено, що сторони з 10.09.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого 13.10.2020 року та 16.02.2022 року було придбано два об`єкти нерухомості, які в подальшому було здано в оренду. Додатковими угодами до Договорів оренди доводиться розмір орендної плати за надане в оренду нерухоме майно.

Суд приймає до уваги, що з 16.09.2024 року між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_5 підписано додаткову угоду №02-2024 про дострокове припинення Договору оренди нежитлового приміщення №01 від 10.06.2021 року. В матеріалах справи відсутні інші договори оренди укладені між учасниками справи на вказане нежитлове приміщення, яке знаходиться на першому поверсі дев`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 50% доходів, отриманих від оренди об`єктів спільної сумісної власності подружжя приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за період із вересня 2024 року по листопад 2024 року включно, не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення 50% доходів, отриманих від оренди об`єктів спільної сумісної власності подружжя приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за період із вересня 2024 року по листопад 2024 року включно, суд зазначає наступне.

Додатковою угодою №1 до договору оренди нежитлового приміщення №02 від 04.09.2023 року, підписаної ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6 встановлено, що розмір місячної орендної плати складає 6 000 грн. 00 коп.

Загальний прибуток відповідача за здачу в оренду нежитлового приміщення за період з вересня по листопад 2024 року становить 18 000 грн. 00 коп., останній підтверджує даний факт у відзиві.

Позаяк сторонами не надано доказів визначення іншого розміру часток у майні подружжя, суд виходить з їх рівності, а тому вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення 50% (1/2 частини) доходів отриманих від здачі в оренду об`єкта спільної сумісної власності подружжя, а саме нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , є обґрунтованими.

Отже, позивач має право грошової вимоги до відповідача в розмірі 9 000 грн. 00 коп. (18 000 грн. * 1/2). Крім того, відповідачем в грудні 2024 року було здійснено переказ грошових коштів в розмірі 7 965? грн. 00 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 035? грн. 00 коп. (9 000 грн. 00 коп. 7 965 грн. 00 коп.)

Відповідач у відзиві посилається на витрати по утриманню нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які на його думку повинні бути стягненні з позивача, однак суд не бере їх до уваги, оскільки дані витрати не стосуються даного предмету позову.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним належними, достатніми та допустимими доказами, відтак такі вимоги підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 108 грн. 64 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 65, 68 СК України, ст.ст. 359, 368 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 133, 137, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 )50% доходів, отриманих від оренди об`єкта спільної сумісної власності подружжя приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , за період із вересня по листопад 2024 року включно у сумі 1 035 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 108 грн. 64 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.