Справа № 2-2-1304/10
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Державної іпотечної установи, заінтресовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони у судовому рішенні,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2025 року Державна іпотечна установа звернулась до Центрального районного суду міста Миколаєва з заявою про заміну сторони у судовому рішенні.

Заявник просить замінити стягувача у судовому рішенні по цивільній справі №ц2-1304/10 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №332-kigl-2007 від 05.10.2007 року в сумі 54306,47 грн та судових витрат по 331,53 грн з кожного на Державну іпотечну установу.

Заявник обгрунтовує свої вимоги тим, що 23 квітня 2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення по справі №ц2-1304/10 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

Згідно даного рішення стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість в розмірі 54306,47 грн та понесені судові витрати в розмірі 331,53 грн з кожного.

23.08.2013 року Центральним ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження №39493405 відносно ОСОБА_1 по стягненню заборгованості на користь банку. В подальшому, 11 лютого 2015 року між заявником та Банком було укладено Договір відступлення права вимоги №17/4-В.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 21.08.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

21.08.2025 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 22.08.2025 року справу прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви на 01 вересня 2025 року на 11 год. 30 хв.

В судове засідання 01.09.2025 року учасники справи (їх представники) не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно з частиною третьою статті 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної заяви за відсутності учасників судового процесу.

Враховуючи приписи частини 2 статті 247 ЦПК України, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи №490/1097/21, судом встановлено таке.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.04.2010 року по справі №ц2-1304/10 позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, було задоволено.

Вищевказаним рішенням стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість в розмірі 54306,47 грн та понесені судові витрати в розмірі 331,53 грн з кожного.

23.08.2013 року Центральним ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження №39493405 відносно ОСОБА_1 по стягненню заборгованості на користь банку, стан ВП: завершено, що підтверджується витягом з АСВП, який наявний в матеріалах справи.

11.02.2015 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір відступлення права вимоги №17/4-В.

Відповідно до п. 1.1 Договору Сторони уклали цей Договір з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідно Договору застави майнових прав №17/4-3 від 11.02.2015 року, що укладений з метою забезпечення виконання зобов`язань Первісного кредитора (позичальника) за Кредитним договором №332-kigl-2007 від 05.10.2007 року.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Первісний кредитор (за Договором Первісний кредитор виступає Банк) відступає, а Новий кредитор (за Договором виступає ДІУ) набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаних у додатках до цього Договору.

Згідно інформації, яка міститься під порядковим номером 588 Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №17/4-В від 11.02.2015 року ОСОБА_3 є боржником за Кредитним договором №332-kigl-2007 від 05.10.2007 року. Згідно Іпотечного договору №б/н від 05.10.2007 року майновим поручителем за основним зобов?язанням виступає ОСОБА_2 . Згідно Договору поруки №б/н від 05.10.2007 року поручителем боржника є ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 2.1. Договору пункт 1.2 цього Договору набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення Первісного кредитора до категорії неплатоспроможних або на наступний календарний день після наставання сукупності обставин визначених пп. 2.1.1 Договору, та однієї з обставин визначеної пп. 2.1.2 цього Договору або 2.1.3 цього Договору або 2.1.4 цього Договору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, визначених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Таким договором може бути договір щодо відступлення права вимоги (цесія).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Виходячи з цих норм, зокрема пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передачі кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Тобто, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Нормами ч. 1 ст. 442 ЦПК України також передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно із ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно правових висновків викладених в постановах Верховного суду №61-630св18 від 05 березня 2018 року, №61-20171св18 від 15 серпня 2018 року, №61-1698св17 від 30 січня 2018 року, які узгоджуються з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного суду України від 20 листопада 2013 року №6-122цс13, на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява №38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Крім того, частиною 5 ст. 442 ЦПК України прямо передбачено, що положення статті 442 «Заміна сторони виконавчого провадження» застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги, що Державна іпотечна установа як новий кредитор набуло права вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 замість ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", у зв`язку з чим суд доходить до висновку про необхідність задоволення заяви Державної іпотечної установи про заміну сторони у судовому рішенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 442 ЦПК України, ст. 202, 512, 514, 1077 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Державної іпотечної установи, про заміну сторони у судовому рішенні, задовольнити.

Замінити вибулого стягувача: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (, юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 48) на його правонаступника Державну іпотечну установу у судовому рішенні по цивільній справі №ц2-1304/10 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №332-kigl-2007 від 05.10.2007 року в сумі 54306,47 грн та судових витрат по 331,53 грн з кожного.

Новий стягувач: Державна іпотечна установа (, юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Л. Українки, буд. 34, офіс 201).

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені статею 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Саламатін