П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року місто Київ

справа № 756/10946/23

провадження № 22-ц/824/4651/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання Височанської Н.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Центр розмінування Державної служби транспорту Міністерства оборони України

відповідач -Моторно (транспортне) бюро України

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Моторно (транспортного) бюро України на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2024 року,

та апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Шевченком Олександром Борисовичем, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2024 року та додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року, ухвалене у складі судді Майбоженко А.М.,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути матеріальну шкоду, завдану їй внаслідок ДТП: з Центру розмінування Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України в розмірі 323 665,06 грн.; з МТСБУ у розмірі 32 979,67 грн. З ОСОБА_2 просила стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 80000 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 15 березня 2023 року о 12 год. 53 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «DONGFENG RICH 6» д.н.з. НОМЕР_1 в Київській області по Гостомельському шосе в напрямку Києва, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з автомобілем «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а позивачка та пасажири її автомобіля тілесні ушкодження.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 11 травня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Транспортний засіб «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_1 .

В результаті ДТП автомобіль позивачки зазнав значних механічних пошкоджень, а позивачу було завдано значної матеріальної шкоди, яка згідно Звіту № 84/46.04.23 про оцінку вартості матеріального збитку від 4 квітня 2023 року, складає 628 765,06 грн. Зазначений розмір матеріального збитку визначений на рівні ринкової вартості транспортного засобу, так як відновлювальний ремонт перевищує ринкову вартість і складає 1 312 707,87 грн.

Транспортний засіб «DONGFENG RICH 6» д.н.з. НОМЕР_1 належить Центру розмінування Державної служби транспорту Міністерства оборони України.

Відповідно до витягу з наказу № 2 від 13 січня 2023 року ОСОБА_2 прийнято на роботу на посаду заступника начальника Центру розмінування.

З 1 березня 2023 року по 30 березня 2023 року відповідач ОСОБА_2 згідно з наказом №23 від 1 березня 2023 року вибув у відрядження до м. Києва та м. Чернігів на 30 діб для фахової підготовки.

На час вчинення ДТП ОСОБА_2 було надано дорожній лист, згідно якого він використовував транспортний засіб «DONGFENG RICH 6» д.н.з. НОМЕР_1 в службових цілях.

Цивільно-правова відповідальність позивачки на час ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» поліс № НР-20916260, натомість у Центру розмінування Державної служби транспорту Міністерства оборони України, як власника транспортного засобу «DONGFENG RICH 6» д.н.з. НОМЕР_1 був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У зв`язку з чим 20 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до МТСБУ із заявами про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

27 квітня 2023 року залишки належного позивачці транспортного засобу вона продала за 151 600 грн.

Відповідно до п.1.ч.1. постанови Національного банку України №109 від 20 травня 2022 року затверджено страхові суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду заподіяну майну потерпілих у розмірі 160 000 грн.

МТСБУ ОСОБА_1 було сплачено 134 815,33 грн. страхового відшкодування.

Недоплачена сума страхового відшкодування складає 25 184,67 грн., яка складається з різниці суми ліміту страхового відшкодування та суми страхової виплати сплаченої позивачці (160 000-134 815,33).

Оскільки, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків, просила суд стягнути з Центру розмінування Державної служби транспорту Міністерства оборони України завдану майнову шкоду в розмірі 317 165,06 грн., яка складається з різниці суми майнових збитків, суми страхової виплати та суми отриманих коштів за продаж залишків транспортного засобу «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 (628 765,06-160 000- 151 6000=317 165,06).

Крім того, на користь ОСОБА_1 з Центру розмінування підлягають стягненню витрати, у зв`язку з транспортуванням свого автомобіля «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 для проведення огляду експертами оцінювачами в сумі 2000 грн. та витрати на послуги оцінювача в сумі 4500 грн.

Крім того, після ДТП, 16 березня 2023 року ОСОБА_1 зверталася до ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» за консультацією нейрохірурга, ортопеда-травматолога та проведення комп`ютерної томографії, вартість цієї діагностики склала 6 770 грн.

В зв`язку з вищезазначеним, просила стягнути також з МТСБУ на свою користь 25 184,67 грн. - недоплачену суму страхового відшкодування, 6 770 грн. - витрат на лікування, 1025 грн. послуги евакуатора.

Пошкодження автомобіля, перенесення позивачкою значного емоційного стресу, який супроводжувався почуттям страху за своє життя, життя малолітньої дитини та матері, які були в салоні автомобіля під час аварії, також в цей час позивачка була вагітна, всі ці обставини спричинили ОСОБА_4 моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 80 000 грн та вважала правильним стягнути з відповідача ОСОБА_2 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Центру розмінування Державної служби транспорту Міністерства оборони України, МТСБУ, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - задоволено частково.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 : 6 770 грн. - витрат на лікування; 1 025 грн. витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу; 510 грн. - витрат на професійну правничу допомогу; 1 211 грн. - судового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 1528 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з таким рішеннями суду відповідач МТСБУ 19 листопада 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Вважає, що суд першої інстанції ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що оскільки в акті на евакуацію автомобіля вказано особу, що понесла витрати на евакуацію - ОСОБА_5 , а не ОСОБА_1 , відповідно позивачка не має права на цю компенсацію замість іншої особи; чеки надані на підтвердження витрат у закладі охорони здоров`я не доводять, що такі витрати були пов`язані саме з ДТП, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Також не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Шевченко О.Б. 4 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу на рішення та додаткове рішення суду, в якій просив рішення в часині стягнення майнової шкоди змінити, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі, додаткове рішення скасувати та відмовити у стягненні з позивачки витрат на правничу допомогу.

Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Відсутність заперечень представника позивача при огляді пошкодженого автомобіля експертом ОСОБА_8. не є обґрунтованою підставою для відмови у позові, на яку посилається у своєму рішенні суд першої інстанції, оскільки висновки експерт складав пізніше за відсутності представника позивача.

Посилається на порушення експертом ОСОБА_8. Методики при складанні звіту від 4 квітня 2023 року № 01/04/23, зробленого на замовлення МТСБУ, в якому він використовує у якості розрахунку ринкової вартості автомобіля інформацію зазначену в інтернет - ресурсі «Авто Ріа», хоча п. 7.35 Методики передбачено використання «Бюлетеню Автотоварознавця».

Відповідно, різниця між вартістю автомобіля до пошкодження згідно цього звіту складає 272815, 33 грн., а згідно звіту від 4 квітня 2023 року № 84/46.04.23, зробленого на замовлення ОСОБА_1 така вартість становить 628765, 06 грн., що різниться у відсотковому співвідношенні на 79%. При тому, що показники по інших параметрах (вартість відновлювального ремонту без та з урахуванням зносу, вартість КТЗ після пошкодження) різняться в межах 9-18%.

Також, в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції не вказано, чому судом взято за основу звіт складений на замовлення МТСБУ, а не звіт складений на замовлення позивача. ОСОБА_1 не позбавлена права також звернутись до фахівця щодо складення звіту про оцінку. Звіт від 4 квітня 2023 року № 84/46.04.23 складений відповідно до вимог законодавства, а тому є належним доказом для визначення ринкової вартості автомобіля. Якщо б суд першої інстанції взяв до уваги звіт № 84/46.04.23, позовні вимоги були б задоволені у повному обсязі.

Вважає, що відмова у стягненні з ОСОБА_2 моральної шкоди також є не законною, оскільки на момент ДТП він володів автомобілем «DONGFENG RICH 6» д.н.з. НОМЕР_1 , як джерелом підвищеної небезпеки на законних підставах.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, відповідачі Центр розмінування Державної служби транспорту Міністерства оборони України, МТСБУ та ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішенні суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача Шевченко О.Б. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, оскаржуване рішення змінити шляхом повного задоволення позовних вимог, додаткове рішення скасувати та відмовити у стягненні з позивачки витрат на правничу допомогу.

В судове засідання не з`явився відповідач МТСБУ та його представник, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується звітом про доставку до електронного кабінету судової повістки (а.с.190-191 том 2).

В судове засідання не з`явився відповідач Центр розмінування Державної служби транспорту Міністерства оборони України та його представник, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, оскільки представник приймала участь у попередньому засіданні в режимі відеоконференції.

В судове засідання не з`явився відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 , про причини неявки суд не повідомляв (а.с.178 том 2).

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 15 березня 2023 року о 12 год. 53 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем «DONGFENG RICH 6» д.н.з. НОМЕР_1 в Київській обл. по Гостомельському шосе в напрямку Києва, при зміні напрямку руху не переконався в безпечному маневрі та здійснив зіткнення з автомобілем «AUDI» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті зіткнення від автомобіля «DONGFENG RICH 6» д.н.з. НОМЕР_1 від`єдналось запасне колесо та зіткнулось з автомобілем «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 та пасажири автомобіля «AUDI» отримали тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року в справі №756/4996/23 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн (т. 1, а.с. 28).

В результаті вчинення ОСОБА_2 правопорушення, транспортний засіб «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, а позичка тілесні ушкодження, чим останній заподіяно майнову шкоду.

Транспортний засіб «DONGFENG RICH 6» д.н.з. НОМЕР_1 належить Центру розмінування Державної служби транспорту Міністерства оборони України.

На час виникнення ДТП ОСОБА_2 використовував транспортний засіб «DONGFENG RICH 6» д.н.з. НОМЕР_1 в службових цілях, що підтверджується матеріалами справи і визнається її учасниками, а тому в силу положень ст.82 ЦПК України ця обставина доказуванню не підлягає.

Цивільно-правова відповідальність позивачки на час ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» поліс № НР-20916260.

У Центра розмінування Державної служби транспорту Міністерства оборони України, як власника транспортного засобу «DONGFENG RICH 6» д.н.з. НОМЕР_1 був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

20 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до МТСБУ із заявами про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

На підставі пункт 41.1 статті 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 134 815,33 грн.

Як вбачається зі Звіту № 01/04/23 про оцінку автомобіля «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 , наданого ФОП ОСОБА_8 на підставі укладеного з МТСБУ договору, ринкова вартість вказаного автомобіля на дату оцінки без врахування отриманих пошкоджень складає: 272 815,33 грн; вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та допусків, в межах яких відбулася оцінка складає 508 819,61 грн. з ПДВ 20 % на замінні складові, 432 669,68 грн. без 20% ПДВ на замінні складові (а.с. 166-170).

Відповідно до розрахунку вартості КТЗ з номерним знаком НОМЕР_2 після ДТП та розміру регламентної виплати від 15 квітня 2023 року (номер справи 91378) розмір матеріального збитку завданий власнику автомобіля «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 складає 272 815,33 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП - 272 815,33 грн., вартість відновлювального ремонту - 508 819,61 грн., вартість КТЗ в пошкодженому стані 138 000 грн., різниця вартості КТЗ до та після ДТП 134 815,33 грн, розмір регламентної виплати 134 815,33 грн. Цю суму МТСБУ було виплачено позивачці.

Не погоджуючись із вказаним звітом, позивачем замовлено у ФОП ОСОБА_9 звіт № 84/46.04.23 про оцінку вартості матеріального збитку від 4 квітня 2023 року, відповідно до якого, ринкова вартість на момент настання страхового випадку транспортного засобу «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 складала 628 765,06 грн., вартість відновлювального ремонту після ДТП склала 1 312 707,87 грн. Тому, проведення ремонту є недоцільним і майнові збитки визначаються на рівні ринкової вартості транспортного засобу, тобто у розмірі 628 765,06 грн.

Клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи в цій справі не заявлялося.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції взяв за основу для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу висновки Звіту № 01/04/23 про оцінку автомобіля «Audi», дн.з. НОМЕР_2 , наданого ФОП ОСОБА_8 на підставі укладеного з МТСБУ договору, відповідно до якого розмір матеріального збитку завданий власнику автомобіля вартість відновлювального ремонту автомобіля складає ринкова вартість вказаного автомобіля «Audi», дн.з. НОМЕР_2 складає 272815,33 грн.; ринкова вартість КТЗ до ДТП - 272815,33 грн.: вартість відновлювального ремонту - 508819,61 грн.; різниця вартості КТЗ в пошкодженому стані 138000 грн., різниця вартості КТЗ до та після ДТП 134815,33 грн., тобто вартість відновлювального ремонту більша ринкової вартості, а тому ТЗ вважається фізично знищеним.

При цьому судом враховано, що представник позивачки був присутній на огляді ТЗ, не висловлював жодних зауважень щодо його проведення та висновків. При проведенні огляду ТЗ ФОП ОСОБА_9 будь-хто з заінтересованих осіб присутній не був, відомості про їх повідомлення про проведення огляду відсутні.

Суд першої інстанції, врахувавши виплату МТСБУ ОСОБА_1 134815,33 грн. в рахунок відшкодування збитку, що складає різницю між вартістю ТЗ до та після ДТП, дійшов висновку, що МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування у повному обсязі, а тому підстав для стягнення 25184,67 грн. (різниці між сумою ліміту страхового відшкодування та сумою сплачених позивачці коштів) немає.

Оскільки завдану матеріальну шкоду внаслідок ДТП, розмір якої визначено на підставі Звіту № 01/04/2023, наданого ФОП ОСОБА_8 , позивачці МТСБУ відшкодовано в повному обсязі, суд відмовив у стягненні з Центру розмінування матеріального збитку у розмірі 317165,06 грн., а також 4500 грн. витрат на оцінку вартості матеріального збитку від 4 квітня 2023 року та 2000 грн. витрат на послуги транспортування належного їй транспортного засобу здійсненими 2 та 3 квітня 2023 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 , який використовував ТЗ в службових цілях та був службовою особою Центру, є неналежним відповідачем за цією вимогою.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_10 на користь МТСБУ 1528 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 23,6% від пред?явленої суми до відповідача МТСБУ, суд вважав правильним стягнути з позивача на користь відповідача 76,4% понесених судових витрат, що складає 1528 грн.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо апеляційної скарги відповідача МТСБУ колегія суддів вважає, що відсутні підстави для її задоволення з урахуванням наступного.

Відповідно до підпункту 39.1, 39.2.1 пункту 39,2 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, основним завданням якого є, у тому числі, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Згідно з підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

У разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з доставкою (транспортуванням), зокрема з використанням спеціального автомобіля-евакуатора, пошкодженого транспортного засобу потерпілої особи з місця дорожньо-транспортної пригоди, якщо такий транспортний засіб не може рухатися самостійно (пункт 6 статті 26 Закону).

Страхова (регламентна) виплата у зв`язку з лікуванням потерпілої фізичної особи здійснюється страховиком, а у випадках, передбачених частиною першою і пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, у розмірі витрат, пов`язаних з доправленням, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілої фізичної особи у відповідному закладі охорони здоров`я, включаючи витрати на спеціальний медичний, постійний сторонній догляд та придбання лікарських засобів (лікарських препаратів). Необхідність здійснення таких витрат документально підтверджується відповідним закладом охорони здоров`я, а розмір витрат - розрахунковим документом (ч. 1 ст. 21 Закону).

Основним аргументом відповідача МТСБУ в оскарженій частині задоволених позовних вимог є посилання на те, що в акті на евакуацію автомобіля вказано особу ОСОБА_11 , а не ОСОБА_12 , відповідно підстави для здійснення МТСБУ відшкодування 1025 грн. витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу, відсутні, як і відсутні підстави для стягнення з МТСБУ 6 770 грн. - витрат на лікування позивача, оскільки не доведено, що таке лікування пов`язане з ДТП.

Разом з тим, з такими доводами погодитись не можна, оскільки «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 є автомобілем - учасником ДТП, у зв`язку з чим МТСБУ і здійснило позивачу виплату страхового відшкодування, відповідно МТСБУ має сплатити і витрати, пов`язані з евакуацією саме цього транспортного засобу.

На підтвердження понесених витрат на лікування ОСОБА_1 надано копію огляду лікаря ТОВ «Медичний центр «Добробут», датований 16 березня 2023 року. ДТП мала місце 15 березня 2023 року, ОСОБА_1 є потерпілою особою. Цей факт встановлений постановою Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року у справі №756/4996/23, де вказано, що пасажири автомобіля «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 отримали тілесні ушкодження, а тому не потребує доказування.

А тому доводи апеляційної скарги відповідача МТСБУ є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої та шостої статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон 2658-III), методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Згідно з пунктом дев`ять частини другої статті 7 Закону 2658-III проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини першої та другої статті 12 Закону 2658-III, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

У постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 520/8867/15, зазначено, що для визначення розміру страхового відшкодування належним доказом є звіт, складений відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та дорожніх транспортних засобів» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

На замовлення відповідача МТСБУ експертом ОСОБА_8. було складено Звіт № 01/04/23, датований 4 квітня 2023 року. До цього звіту додано Протокол технічного огляду КТЗ від 3 квітня 2023 року. Зі змісту цього протоколу встановлено, що представник позивача - адвокат Шевченко О.Б. був присутній при здійсненні огляду, що підтверджується змістом апеляційної скарги. Протокол огляду підписаний довіреною особою Шевченком О.Б., будь - яких заперечень щодо помилок при його складанні ним не вказано.

Сторона позивача не погоджується зі звітом № 01/04/23, складеним на замовлення МТСБУ в частині визначення ринкової вартості автомобіля (сума 272815, 33 грн.), оскільки на замовлення позивача також було складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку № 84/46.04.23 (сума 628765,06 грн.). Вважає, що експертом ОСОБА_8. було порушено вимоги Методики при складанні звіту від 4 квітня 2023 року № 01/04/23, оскільки він використовує у якості розрахунку ринкової вартості автомобіля інформацію зазначену в інтернет - ресурсі «Авто Ріа», хоча п. 7.35 Методики передбачено використання «Бюлетеню Автотоварознавця».

Проте, як зазначено в оскаржуваному рішенні, клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи в цій справі не заявлялося. Також в матеріалах справи відсутні заяви чи клопотання сторони позивача про визнання Звіту № 01/04/23 про оцінку автомобіля «Audi» недійсним або таким, що складено з порушенням вимог Методики. В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що при проведенні огляду транспортного засобу на замовлення позивача ФОП ОСОБА_9 , будь-хто з заінтересованих осіб присутній не був, відомості про їх повідомлення про проведення огляду відсутні.

Колегія суддів звертає увагу, що пункт 7.35 Методики допускає використання ресурсів мережі Інтернет з дотриманням вимог підпункту 7.53 цієї Методики (вартість КТЗ та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах без врахування витрат на навантаження, вивантаження, перевантаження КТЗ (його складників), вартості транспортування; страхових сум; комісійних та брокерських винагород, інших витрат.).

У звіті № 01/04/23 оцінювачем вказано, що: «цінові дані, що наведенні у довідниковій літературі «Бюлетень Автотоварознавця» перевірено шляхом співставлення ціни пропозицій до продажу довідника з цінами які розміщені продавцями на Інтернет сайті hitps//auto.ria.com/ 3 продажу подібних КТЗ, відповідно до якого межи вибірки за пошуковим запитом склали від 6750$ грн. до 10999$ (дивись отриману вибірку в додатку до звіту «Аналіз цін КТЗ на вторинному ринку»), та не перебуває в ціновому значенні пропозиції до продажу яке наведено в довідниковій літературі 17160$, що вказує на не вірність/об?єктивність його значення.

Середня ринкова ціна даного КТ3 визначена як середнє арифметичне значення цінових показників з продажу усіх наявних ідентичних КТЗ (відповідно до встановлених обмежень пошукового запиту - дивись параметри пошуку»), одержаних з найбільш поширених вітчизняних профільних Інтернет ресурсів з продажу КТЗ, а саме тих які зазначені в таблиці зведених даних, стовпця «Джерело пошуку», інші Інтернет ресурси не використовувалися в зв?язку з дублюванням в них наявних пропозиції до продажу.

Отже, середня ринкова ціна КТЗ визначається як середнє арифметичне значення цінових показників, одержаних із зазначених джерел інформації. Серед джерел, які були взяті за основу при складанні звіту зазначений і «Бюлетень автотоварознавця», який і зазначений в описовій частині звіти при визначенні ринкової вартості автомобіля «Audi». А тому твердження позивача в апеляційній скарзі про порушення вимог Методики оцінювачем при складенні звіту № 01/04/23 є хибними та спростовуються матеріалами справи.

Щодо відмови про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції і в цій частині дійшов обґрунтованих висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, на час виникнення ДТП ОСОБА_2 використовував транспортний засіб «DONGFENG RICH 6» д.н.з. НОМЕР_1 в службових цілях та був службовою особою Центру розмінування Державної служби транспорту Міністерства оборони України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 р. у справі №355/1394/16-ц.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі №640/4185/15-ц, від 5 травня 2018 року у справі №910/14685/17, від 21 серпня 2020 року у справі № 905/1391/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Отже, за наявності зазначених обставин, відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок вказаної ДТП, покладається на Центр розмінування Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України, а тому як правильно вказав суд першої інстанції, вимога про відшкодування моральної шкоди пред`явлена до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Щодо оскарження позивачем додаткового рішення від Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року, колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції правомірно застосовано критерій пропорційності, з урахуванням положень частини 1 статті 141 ЦПК України, якою визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення суду від 13 вересня 2024 року не підлягає скасуванню, відповідно розмір задоволених позовних вимог не змінюється, а відтак у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для скасування і додаткового рішення від 17 жовтня 2024 року

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення та додаткове рішення суду першої інстанції ухвалені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення таких без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Моторно (транспортного) бюро України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Шевченком Олександром Борисовичем, залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2024 року та додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 21 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус