Справа № 588/877/25
Провадження № 2/588/427/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Гаврилович Я.Д., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про тлумачення заповіту,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у травні 2025 року звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 .

За життя, 25.11.2019 ОСОБА_2 на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_3 земельну ділянку (пай), що знаходиться на території Печинської сільської ради. Разом з тим, господарство з приватизованою земельною ділянкою, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , мати заповіла йому. У заповіті назву вулиці зазначено як « ОСОБА_4 ».

У травні 2025 року він звернувся до Другої охтирської державної нотаріальної контори з проханням видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Печинської сільської ради.

Постановою від 15.05.2025 державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через неможливість ідентифікувати об`єкт спадкування, оскільки у заповіті не правильно вказана адреса господарства, а саме вказано назву АДРЕСА_1 . При перевірці у Державному реєстрі речових прав даної вулиці не виявлено.

Посилаючись на те, що тлумачення змісту даного заповіту в жодному разі не змінюватиме волі заповідача, не підмінюватиме собою сам заповіт та не виходитиме за межі змісту заповіту, позивач просить суд розтлумачити заповіт ОСОБА_2 , посвідчений 25 листопада 2019 року секретарем виконавчого комітету Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області, зареєстрований у реєстрі за № 162, як такий, що містить особисте розпорядження ОСОБА_2 , яким вона заповіла ОСОБА_1 господарство з приватизованою земельною ділянкою, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 23.05.2025 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 22.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги обґрунтувавши обставинами, які викладені у позовній заяві.

Представниця відповідача подала заяву, в якій зазначила, що просить суд розглянути справу без її участі та щодо ухвалення рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Печини Охтирського району Сумської області (а.с. 5, 10).

За життя, ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок смерті зробила розпорядження про таке: земельну ділянку (пай), що знаходиться на території Печинської сільської ради та належить їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку заповідає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; господарство з приватизованою земельною ділянкою, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаний заповіт був посвідчений секретарем Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області Євсюковою Т.П. та зареєстрований у реєстрі за № 162 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на земельні ділянки площею 0,2287 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,0795 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належали померлій на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 562398 та ЯК № 562399 (а.с. 8, 9).

Постановою від 15.05.2025 державний нотаріус Другої охтирської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1 , так як не можливо ідентифікувати об`єкт спадкування згідно заповіту. Зокрема нотаріус вказав, що в заповіті не правильно вказана юридична адреса господарства. При перевірці у Державному реєстрі речових прав даної вулиці не зазначено (а.с. 6).

З довідок виданих старостою Печинського старостинського округу Тростянецької міської ради Охтирського району Сумської області від 02.07.2025 за № 31, 32, вбачається, що згідно записів по господарської книги №1 господарство, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вулиці з назвою «Мру» у с. Печини Охтирського району Сумської області немає, є вулиця з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Отже, судом установлено, що неправильне зазначення у заповіті назви вулиці, на якій розташоване господарство та приватизована земельна ділянка, перешкоджає позивачу в оформленні його спадкових прав як спадкоємця за заповітом після смерті матері.

Згідно ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

На підставі частини 2 статті 1256 ЦК України суд розглядає справу про тлумачення заповіту за наявності таких умов: 1) зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача; 2) наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту - спадкоємці мають різне уявлення про волевиявлення заповідача.

Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті.

Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять і термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача стосовно долі спадщини.

Тлумачення заповіту - це з`ясування змісту заповіту як дійсного одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Згідно пункту 2.1 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Нотаріус має перевірити, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства. Метою тлумачення заповіту є забезпечення найбільш повного здійснення волі заповідача. Відповідно до статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене лише після відкриття спадщини, тобто у зв`язку зі смертю заповідача або оголошення його померлим. Саме тому, при тлумаченні заповіту не діє загальне правило про тлумачення правочину його стороною, закріплене в статті 213 ЦК України, а діє спеціальне правило, закріплене в статті 1256 ЦК України, згідно з яким тлумачення заповіту здійснюється спадкоємцями. Шляхом застосування механізму тлумачення заповіту усуваються певні недоліки його змісту, у зв`язку з якими нотаріус може відмовити у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

Об`єктом тлумачення заповіту судом є виключно сам заповіт, складений із слів та сполучень слів, які утворюють його текст.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 30 липня 2020 року в справі № 378/1160/15-ц, тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Враховуючи установлені судом обставини, а також вимоги чинного законодавства, суд вважає необхідним розтлумачити заповіт без внесення змін у його зміст, виходячи з волі ОСОБА_2 , згідно заповіту від 25.11.2019, яка фактично заповіла ОСОБА_1 господарство з приватизованими земельними ділянками, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належними їй на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 562398 та серії ЯК № 562399.

При тлумаченні змісту заповіту ОСОБА_2 від 25.11.2019 суд поза розумним сумнівом доходить висновку про волю спадкодавці щодо розпорядження господарством розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки саме це майно було у власності ОСОБА_2 та назви АДРЕСА_1 немає.

Таке тлумачення не впливає на зміст заповіту та не спотворює волі заповідачки в цілому.

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про тлумачення заповіту задовольнити повністю.

Розтлумачити заповіт ОСОБА_2 , посвідчений 25 листопада 2019 року секретарем виконавчого комітету Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області, зареєстрований у реєстрі за № 162, як такий, що містить особисте розпорядження ОСОБА_2 , яким вона заповіла ОСОБА_1 господарство з приватизованою земельною ділянкою, яке знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - Тростянецька міська рада Сумської області, адреса місцезнаходження: вул. Миру, 6, м. Тростянець, Сумська область, 42600, .

Суддя О. О. Огієнко