"26" серпня 2025 р. Справа № 363/2372/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

судді Олійник С.В.,

за участі секретаря Онопрієнка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

встановив:

05.05.2025 позивач Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (далі КП «Вишгородтепломережа» ВМР) звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, просить стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 47610,39 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, , що КП «Вишгородтепломережа» ВМР є правонаступником Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» і здійснює господарську діяльність з постачання теплової енергії та надання відповідних комунальних послуг споживачам. Між КП «Вишгородтепломережа» ВМР та ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг з постачання теплової енергії, на підставі якого відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на сплату за комунальні послуги. За умовами укладеного договору КП «Вишгородтепломережа» ВМР взяло на себе зобов`язання з постачання теплової енергії у житлове приміщення у виді квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до ухвали суду №363/1105/25 від 28.04.2025 року ОСОБА_3 померла. На час подачі позовної заяви до суду, квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 КП «Вишгородтепломережа» ВМР свої зобов`язання з постачання теплової енергії виконало у повному обсязі. За період виконання комунальної послуги від відповідачів не надходило жодних скарг чи повідомлень про припинення споживання комунальної послуги, необхідності розірвання договору тощо. Відповідачі свої зобов`язання з оплати вартості наданої комунальної послуги у повному обсязі не виконали, внаслідок чого за період з 01.10.2017 року по 31.01.2025 року виникла заборгованість у загальному розмірі 47640,39 гривень, яка добровільно не погашена.

Згідно частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Процесуальні дії.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14 травня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

26.08.2025 року протокольною ухвалою вирішено проводити розгляд справи у відсутності відповідачів, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи.

Позиція учасників.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

У судові засідання, призначені на 12.06.2025, 21.07.2025 та 26.08.2025 відповідачі не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце їх проведення, що підтверджується поштовими відправленнями з відміткою про повернення «за закінченням терміну зберігання», оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада», жодних заяв чи клопотань до суду не подавали, свого представника до суду не направляли, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність не подавали.

Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру про підтверджене місце проживання відповідача ОСОБА_1 , остання зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру про підтверджене місце проживання відповідача ОСОБА_2 , остання зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Відповідно до ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, враховуючи, що одночасно існують умови, щодо належного повідомлення відповідачів про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без поважних причин, відповідачі не подали відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи відсутність поважних причин для задоволення клопотання відповідачів про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань відповідача про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

З п. 1.1, 1.2, 2.1.1 Статуту КП «Вишгородтепломережа» ВМР, рішення Вишгородської міської ради Київської області № 46/41 від 29.08.2024 року судом встановлено, що КП «Вишгородтепломережа» ВМР є теплопостачальною організацією, тобто виконавцем комунальної послуги з виробництва та постачання теплової енергії населенню, підприємствам, установам та організаціям. КП «Вишгородтепломережа» ВМР є правонаступником усього майна, усіх прав та обов`язків Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа».

Відповідно до договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води №029083 від 06.02.2008, укладеного між КП «Вишгородтепломережа» ВМР та ОСОБА_3 , виробник зобов`язується надавати споживачеві через виконавця послуги з централізованого опалення та гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.02.2025 №414881326 судом встановлено, що житлове приміщення у виді квартири АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ..

З ухвали Вишгородського районного суду Київської області №363/1105/25 від 28.04.2025 року встановлено, що ОСОБА_3 знята з реєстрації у зв`язку зі смертю.

З листа Вишгородської міської ради №368 від 09.05.2025 року судом підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою; АДРЕСА_2 .

З листа Вишгородської міської ради №368 від 09.05.2025 року судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою; АДРЕСА_3 .

Відповідно до пропозиції укладення договору реструктуризації заборгованості від 03.01.2025 №23/08 КП «Вишгородтепломережа» ВМР вжиті заходи досудового врегулювання спору.

За результатами дослідження актів обстеження теплового (комерційного) вузла обліку, що були складені за період з жовтня 2017 року по січень 2025 року, судом встановлено, що КП «Вишгородтепломережа» ВМР свої зобов`язання з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 виконало у повному обсязі належним чином. Інформація про припинення постачання теплової енергії в період опалювального сезону, постачання її неналежної якості чи в неналежному обсязі у матеріалах справи відсутня.

Згідно наданого КП «Вишгородтепломережа» ВМР розрахунку заборгованості у період з 01.10.2017 року по 31.01.2025 року року зафіксовано постачання та споживання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 , свої зобов`язання з оплати вартості наданих послуг з постачання теплової енергії відповідачі у повному обсязі належним чином не виконали, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 47610,39 за період з жовтня 2017 року по січень 2025 року.

Досліджені судом показники вузла комерційного обліку теплової енергії, розміри тарифів на послуги постачання теплової енергії, затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1032 від 09.06.2016, №1101 від 09.06.2016, рішень Вишгородської міської ради Київської області, підтверджують обґрунтованість розрахунку заборгованості відповідачів з оплати комунальних послуг з постачання теплової енергії.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Правові основи врегулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з наданням та споживанням житлово-комунальних послуг, визначені ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно норм ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Оцінивши докази суд дійшов наступних висновків щодо позовних вимог.

Між КП «Вишгородтепломережа» ВМР та ОСОБА_3 було укладено індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії (опалення) №029083.

Судом встановлено, що за період часу з жовтня 2017 року по січень 2025 року КП «Вишгородтепломережа» ВМР здійснювало постачання теплової енергії у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ..

Проте відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 свого обов`язку щодо повної та своєчасної сплати за надані послуги не здійснювали, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 47610,39 грн.

Таким чином, КП «Вишгородтепломережа» ВМР, будучи належним чином уповноваженим на надання послуги централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_4 , а відповідачі маючи у власності квартиру АДРЕСА_1 , та, згідно норм законодавства України та умов, укладених з позивачем договорів, зобов`язані оплатити надані позивачем послуги, позивач має право вимагати від відповідачів виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг.

Відтак, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь позивача КП «Вишгородтепломережа`ВМР підлягає до стягнення солідарно заборгованість в загальному розмірі 47610,39 грн.

Щодо судових витрат суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до платіжної інструкції №851 від 10.01.2025 КП «Вишгородтепломережа» ВМР сплатило судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 3028 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже судові витрати, які понесені позивачем зі сплати судового збору, підлягають стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у рівних частинах з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 279, 280, 282, 289 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради суму заборгованості за комунальні послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2017 року по січень 2025 року у розмірі 47610,39 (сорок сім тисячі шістсот десять) гривні 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. - по 1514,00 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради, адреса місцезнаходження: Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. №7-В; .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 /

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя С.В. Олійник