Справа № 338/189/25
Провадження № 22-ц/4808/1433/25
Головуючий у 1 інстанції Куценко О. О.
Суддя-доповідач Барков В. М.
У Х В А Л А

01 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Баркова В. М.,

суддів: Василишин Л. В., Максюти І. О.,

ознайомившись із апеляційною скаргою представника Міністерства оборони України Шведи Олени Богданівни на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період з листопада 2016 року по день смерті ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із даним рішенням суду, представник Міністерства оборони України Шведа О. Б. подала апеляційну скаргу.

Проте, скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду та, відповідно, вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, з огляду на таке.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. Водночас, представник скаржника заявила клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Однак, вказане клопотання не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Аналізуючи приписи пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», Велика Палата Верховного Суду зазначала, що умови, визначені у цих пунктах, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою: є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

Водночас Велика Палата Верховного Суду виснувала, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Це означає, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19 зроблено висновки про те, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Оскільки Міністерством оборони України подана апеляційна скарга не з метою захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а також не подано жодних доказів, які б підтверджували дефіцит державного фінансування і неможливість здійснити перерозподіл коштів на сплату судового збору, тому клопотання про відстрочення оплати судового збору не підлягає задоволенню.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою,становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 211,20 грн.

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання юридичною особою апеляційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на вищезазначені норми процесуального права судовий збір за подачу апеляційної скарги на дане рішення суду у даній справі з врахуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору повинен становити 1 453,44 грн. (1 211,20 грн. х 150% х 0,8).

Судовий збір має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач: ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./ 22030101, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку - UA0009612, наявність відомчої ознаки: «80» Апеляційні суди, назва суду: Івано-Франківський апеляційний суд.

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» необхідно зазначити: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ); судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача). Оригінал платіжного документа направити в апеляційний суд.

Як передбачено частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Зважаючи на вказане, апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України Шведи О. Б. необхідно залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України Шведи Олени Богданівни про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України Шведи Олени Богданівни на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2025 року залишити без руху.

Надати представнику скаржника строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У випадку невиконання у встановлений строк вказаних вимог апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

І. О. Максюта