Справа № 159/4066/25
Провадження № 2/159/1443/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А), від імені якого діє представник Пилипчук Аліна Сергіївна (м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А), до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі позивач або ТОВ «Споживчий центр»), від імені якого діє представник Пилипчук Аліна Сергіївна (далі представник позивача), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач або ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором № 24.07.2024-100002151 від 24.07.2024 у розмірі 33200,00 грн станом на дату подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

19.06.2025 суд ухвалою відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, формування судової справи вирішив здійснювати у змішаній формі.

18.07.2025 до суду повторно надійшла заява представника позивача про закриття провадження у справі.

Заява мотивована тим, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №24.07.2024-100002151 від 24.07.2024 повністю погашена відповідачем 23.06.2025, а тому відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у справі. На підтвердження погашення заборгованості, до заяви додано копію квитанції від 30.06.2025 №9383-3448-3706-1333 про сплату 15 200,00 грн.

Вирішуючи заяву представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

- відсутній предмет спору (п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України);

- позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

У зв`язку з цим, за відсутності предмета спору неможливо розглянути справу по суті, незалежно від того, наскільки обґрунтованим є сам позов. Це, у свою чергу, унеможливлює ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів особи.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Врахувавши викладене, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення. Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 02.04.2025 у справі № 369/7441/24.

Аналізуючи зазначені вище правові позиції, Верховний Суд, у постанові від 31.07.2023 у справі №335/8285/22 (провадження № 61-7066св23), дійшов таких висновків.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема: шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Суд встановив, що на час розгляду справи позивач не підтримує свої позовні вимоги у зв`язку з тим, що відповідач після відкриття провадження у справі сплатив заборгованість за кредитним договором № 24.07.2024-100002151 від 24.07.2024. Водночас, суме позовних вимог, яка заявлена позивачем становить 33 200,00 грн, а відповідно до наданої квитанції, відповідач сплатив лише 15 200,00 грн.

Отже, немає підстав стверджувати, що предмет спору перестав існувати на час розгляду справи.

Водночас, суд встановив, що позивач, подавши заяву про закриття провадження у справі, не підтримує позову та просить провадження у справі закрити.

Щодо вимоги про повернення сплаченого судового збору з державного бюджету, суд зазначає таке.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Заразом, відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вище встановив суд, позивач не підтримує своїх вимог та просить закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що відповідач погасив заборгованість за кредитним договором в розмірі 15200,00 грн 30.06.2025, тобто після відкриття провадження у справі.

Отже, на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору можуть бути стягнуті з відповідача за заявою позивача, а не шляхом повернення раніше сплаченого судового збору.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 142, 247, 255, 268, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 24.07.2024-100002151 від 24.07.2024 у розмірі 33200,00 грн.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її (проголошення) підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повне судове рішення складене 26.08.2025.

СуддяР. Я. Смалюх