Справа № 643/4926/15-ц
Провадження № 4-с/643/30/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - Поліщук Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Костенюк А.В.,

представника скаржника ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко Олександри Олексіївни, боржник ОСОБА_3 (до зміни даних ОСОБА_4 ),-

В С Т А Н О В И В :

Представник скаржника АТ КБ «ПриватБанк» - Захарова А.О. звернулась до суду із зазначеною скаргою в якій прохає визнати постанову головного державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко О.О. від 06.02.2025 у виконавчому провадженні № 64755974 про закінчення виконавчого провадження незаконною та скасувати, направити виконавчий лист № 643/4926/15-ц (справа № 643/4926/15-ц) про стягнення з ОСОБА_4 (після зміни даних - ОСОБА_3 ) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № 104475-CRED від 05.12.2007 у розмірі 3537,49 доларів США, що за курсом 15,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.12.2014 складає 55786,22 грн. до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для подальшого стягнення боргу.

В обґрунтування скарги зазначено, що 27.07.2015 Московським районним судом м. Харкова прийнято рішення у справі № 643/4926/15-ц про стягнення з ОСОБА_4 (після зміни даних - ОСОБА_3 ) на користь ПАТКБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 104475-CRED від 05.12.2007 у розмірі 3537,49 доларів США, що за курсом 15,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.12.2014 складає 55786,22 грн. 26.10.2015 Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/4926/15-ц було видано виконавчий лист на підставі якого 11.03.2021 державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Соляник В.С. було відкрито виконавче провадження № 64755974. 06.02.2025 головним державним виконавцем Салтівського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко О.О. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 64755974. 25.03.2025 представником АТ КБ «Приватбанк» до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було направлено заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 64755974, зокрема з постановою державного виконавця від 06.02.2024 про закінчення виконавчого провадження, оскільки зазначену постанову стягувач не отримував. Після ознайомлення, 25.03.2025 з матеріалами виконавчого провадження № 64755974, представником скаржника було встановлено, що відповідно до виписок по договору стягнута рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/4926/15-ц заборгованість за кредитним договором у розмірі 3537,49 доларів США позичальником не сплачена. З виданого Московським районним судом м. Харкова виконавчого листа № 643/4926/15-ц вбачається, що стягненню з позичальника підлягає заборгованість у розмірі 3537,49 доларів США. Однак, представником позичальника вказано, що заборгованості по виконавчому провадженню № 64755974 сплачена боржником у розмірі 62179,48 грн. Отже, державним виконавцем стягнення заборгованості було здійснено у гривнях, після чого виконавче провадження було закінчено. Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/4926/15-ц було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. АТ КБ «Приватбанк» вважає постанову державного виконавця від 06.02.2025 про закінчення виконавчого провадження № 64755974 щодо примусового виконання виконавчого листа № 643/4926/15-ц виданого 26.10.2015 Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/4926/15-ц незаконною та такою, що порушує права позивача.

08.04.2025 через систему Електронний суд представником скаржника Захаровою А.О. були подані додаткові пояснення, в яких зазначає, що у період дії виконавчого провадження № 64755974, а саме 20.12.2024 на погашення заборгованості надійшло лише 1330,49 доларів США, після чого головним державним виконавцем Бойко О.О. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 64755974.

08.05.2025 до суду надійшли заперечення щодо скарги на бездіяльність головного державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко О.О. відповідно до яких остання прохає відмовити у задоволенні скарги посилаючись на те, що згідно даних АСВП встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 64755974 по виконанню виконавчого листа № 643/4926/15-ц виданого 26.10.2015 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № 104475-CRED від 05.12.2007 року у розмірі 3537,49 доларів США, що складає 55786,22 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 557,86 грн. на загальну суму 56344,08 грн. 11.03.2021, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження стосовно боржника, ОСОБА_4 18.03.2021, керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою боржнику визначений мінімальний розмір витрат виконавчого провадження в сумі 201,00 грн. 18.03.2021, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, у розмірі : 5 634,40 гривень. 18.03.2021, керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 62179,48 грн. 24.05.2021, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, у зв`язку з відсутністю майна на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. 06.11.2024, у зв`язку з надходженням на рахунок органу державної виконавчої служби необхідної для задоволення вимог стягувачів та керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів.31.01.2025 до Відділу надійшла заява представника боржника про виключення відомостей про нього з реєстру боржників. 06.02.2025, керуючись вимогами п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40, ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанови про відновлення та закінчення виконавчого провадження. Оскільки в рішенні суду від 26.10.2015 визначено еквівалент суми в національній валюті, отже стягнення відбувалося в гривневому еквіваленті.

05.06.2025 через систему Електронний суд надійшли пояснення на заперечення щодо скарги на бездіяльність представника скаржника Єрмолова Є.М., в яких прохає скаргу задовольнити, вказавши, що у справі, яка є предметом судового розгляду, під час виконавчого провадження виконання зобов`язання за судовим рішенням у національній валюті, а не у валюті кредиту, без прив`язки до офіційного курсу валют НБУ зумовило невиконання судового рішення у повному обсязі.

25.08.2025 від представника ОСОБА_3 адвоката Кореняки Ю.С. надійшли письмові пояснення, в яких представник прохає скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що 25.03.2015 публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суму заборгованості за кредитним договором на загальну суму 3537,49 доларів США, що за курсом 15,77 відповідно до службового розпорядження Національного банка Украйни від 17.12.2014 року складає 55786,22 грн., тобто банк сам просив стягнути суму 55786,22 грн., яку і було стягнуто державним виконавцем, крім того із рішення суду не вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» уточнив чи просив суд в своїх позовних вимогах, що при стягненні заборгованості має бути врахований саме в день погашення заборгованості, а не на день ухвалення рішення. Крім того, не звертався до суду про оскарження рішення суду.

Представник скаржника Рак Д.С. в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав викладених в ній та додаткових поясненнях.

Представник ОСОБА_3 адвокат Кореняка Ю.С. в суді прохала відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на обставини викладені у поданих запереченнях.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги.

Головний державний виконавець Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко О.О. звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі.

У судове засідання призначене на 11-30 год. 25.08.2025 учасники справи не з`явились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 447 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши присутніх учасників справи, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

За приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Судом встановлено, що 27.07.2015 заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова задоволено позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» р/р НОМЕР_2 , , МФО 305299, суму заборгованості за кредитним договором №104475-CRED від 05.12.2007 року в розмірі 3537,49 доларів США, що за курсом 15,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.12.2014 року складає 55786 (п`ятдесят п`ять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 22 коп., стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк р/р НОМЕР_2 , , МФО 305299, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 557 (п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 86 коп. (а.с.02).

26.10.2015 Московським районним судом м. Харкова у справі №643/4926/15-ц було видано виконавчий лист №643/4926/15-ц.

11.03.2021 постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Соляник В.С. відкрито виконавче провадження № 64755974 з виконання виконавчого листа № 643/4926/15-ц виданого Московським районним судом м. Харкова від 11.03.2021 (а.с.162).

Постановою про зміну (доповнення) реєстраційний даних державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Соляник В.С. від 18.03.2021 внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме заповнено РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.165).

Представником боржника адвокатом Кореняка Ю.С. на адресу Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було направлено заяву, у якій адвокат прохала: виключити відомості про ОСОБА_5 , до зміни даних - ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 з Єдиного реєстру боржників та припинити обтяження у зв`язку з фактичною сплатою 04.11.2024 заборгованості по виконавчому провадженню № 64755974 в сумі - 62179,48 грн., витрати по виконавчому провадженню № 55495315 в сумі 303,00 грн., витрати по виконавчому провадженню № 50740022 в сумі 303, 00 грн. (а.с.127).

06.02.2025 головним державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко О.О. на підставі п.9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 64755974 про стягнення з ОСОБА_4 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за кредитним договором № 104475-CRED від 05.12.2007 року в розмірі 3537,49 доларів США, що за курсом 15,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.12.2014 року складає 55786 (п`ятдесят п`ять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 22 коп. (а.с.181).

Згідно з ст. 447 ЦПК України та ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1-3 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні інструкції на примусове списання коштів або пред`явлення емітенту електронних грошей до погашення в обмін на грошові кошти надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (абз. 1 ч. 2 ст. 48 Закону № 1404-VIII).

Так, засіб захисту повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005).

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті

З огляду на зазначене виконання за виконавчим листом повинне здійснюватися в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до частини третьої цієї статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Таким чином, погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Перерахування стягувачеві суми в національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена в резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Велика Палата Верховнорго Суду, розглянувши справу № 373/2054/16, дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті і порядку визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті містяться також у постанові ВП ВС від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

Зважаючи на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, що висловлена у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), у разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні, стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума саме в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Тобто від правильно визначеної державним виконавцем суми, яка підлягає стягнення залежить подальше примусове виконання рішення суду із застосуванням відповідних заходів примусового характеру.

Таким чином, погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Перерахування стягувачеві суми в національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена в резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення, а тому скарга підлягає задоволенню частково.

У задоволенні вимоги про направлення виконавчого листа № 643/4926/15-ц (справа № 643/4926/15-ц) до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для подальшого стягнення боргу слід відмовити, оскільки матеріали справи не містять відомостей про місце знаходження виконавчого листа, а порушене питання виходить за межі предмету розгляду судом поданої скарги.

Керуючись ст. 450-452 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко Олександри Олексіївни, боржник ОСОБА_3 (до зміни даних ОСОБА_4 ) задовольнити частково.

Визнати неправомірними та скасувати постанову головного державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко О.О. від 06.02.2025 у виконавчому провадженні № 64755974 про закінчення виконавчого провадження.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Поліщук