Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1540/25
Провадження № 2/689/587/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

22 серпня 2025 року с-ще Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Соловйов А.В., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 06.05.2014 р. відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Розглянувши матеріали позовної заяви при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі, суддя прийшов до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху як така, що подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві зазначаються, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Отже, процесуальним законодавством покладено обов`язок належного оформлення позовної заяви на особу, яка її подає. Однак, в порушення вказаних вище вимог, позовна заява не містить реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номер і серію паспорта відповідача, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача, і позивач не позбавлений можливості з`ясувати вказану інформацію та зазначити у позовній заяві. Зазначене не є формальністю, оскільки впливає на визначення процесуальної правосуб`єктності сторони.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно із ч. 9 ст. 185 ЦПК України, заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

З метою забезпечення виконання вимог Закону України «Про судовий збір» між Державною судовою адміністрацією України та Державною казначейською службою України 26.08.2015 р. укладено угоду, за якою оновлено програмне забезпечення автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» та КП «ДСС», що забезпечило централізоване отримання виписок з Державної казначейської служби України з автоматичним приєднанням до них відомостей про сплату та зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України при реєстрації платіжного документа в суді.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

До матеріалів позовної заяви позивачем долучено квитанцію №433-РЕ66-СРН6-КР92 від 24.06.2025 р.. Під час перевірки зарахування сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, встановлено, що підтвердження про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України відсутнє, а саме: в комп`ютерній програмі документообігу загальних судів "Д-3" відсутній показник (Виписка про зарахування судового збору) автоматичного поєднання платіжного доручення з Державною Казначейською службою.

Відповідно до ухвали Ярмолинецького районного суді від 22.07.2025 р. справа № 689/1186/25, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , повернуто позивачу.

В свою чергу, позивач знову звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та додавдо позовної заяви платіжне доручення про сплату судового збору №433-РЕ66-СРН6-КР92 від 24.06.2025 р. у розмірі 1211,20 грн., яке поєднано з обліково-статистичною карткою на цивільної справи №689/1186/25, тобто, до іншої справи.

Відповідно до п.п. 26, 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно запропонувати надати суду оригінали документів, що підтверджують зарахування сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України по справі №689/1540/25.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, який є громадянином України, звернувся до Ярмолинецького суду Хмельницької області з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, яка, за його твердженням, є громадянкою Російської Федерації, проживає в Російській Федерації. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що дітей від шлюбу сторони не мають.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Статтею 63 ЗУ «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

За наведених обставин, до позову не надано засвідчений переклад позовної заяви та доданих до неї документів на офіційну мову країни місця проживання (перебування) відповідача, для вручення відповідачу та проведення окремих процесуальних дій на території держави її перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин подальший рух заяви неможливий. Керуючись ст. ст. 185, 260 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху та надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання ухвали суду, для усунення вищевказаних недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Суддя Соловйов А.В.