Cправа № 337/4462/25
Провадження № 2/337/2417/2025
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі судді Завгороднього Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги при спадкуванні за законом, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

27.08.2025 позивачка звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги при спадкуванні за законом, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 6 того ж Закону у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пп. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з позовної заяви, позивачкою заявлено у позові дві вимоги немайнового характеру: 1) про встановлення факту, що має юридичне значення проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 2) визнання спадкоємцем четвертої черги при спадкуванні за законом та 3) вимога майнового характеру визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

До матеріалів позову позивачкою долучені копії квитанції про сплату судового збору: квитанція на переказ готівки №5653-09-003/С від 09.07.2025 в сумі 1 211,20 грн; квитанція на переказ готівки №5653-09-002/С від 09.07.2025 в сумі 605,60 грн, квитанція на переказ готівки №5653-09-004/С від 09.07.2025 у сумі 6 000,00 грн, водночас, під час перевірки встановлено, що станом на 29.08.2025 зазначені квитанції прикріплені та обліковуються в іншій цивільній справі (№ 337/3604/25). Позовна заява у справі № 337/3604/25 ухвалою Хортицького районного суду від 31.07.2025 була повернута позивачці. При цьому судовий збір, сплачений за подання вказаної позовної заяви, був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України і позивачу у встановленому законом порядку не повертався. Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої позовної заяви вже розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час ухвалення оскаржуваних у цій справі судових рішень стаття 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, позивач, подаючи повторно позовну заяву, повинен сплати судовий збір за її розгляд і не може використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до іншої позовної заяви, яку суд повернув. Чинні положення законодавства, які врегульовують питання сплати судового збору, не обмежують і не порушують прав позивача у зв`язку з наявним обов`язком нести додаткові майнові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була повернута.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на повернення сплаченого нею судового збору відповідно до квитанції № 5653-09-003/С від 09.07.2025 на суму 1 211,20 грн; № 5653-09-002/С від 09.07.2025 на суму 605,60 грн, №5653-09-004/С від 09.07.2025 на суму 6 000,00 гривень. Вказані квитанції не можуть бути враховані як належний доказ сплати судового збору у цій справі, оскільки судовий збір за ними сплачений та зарахований при поданні іншого позову.

Відтак, враховуючи, що у справі міститься лише одна квитанція на суму 605,60 грн, яка може бути врахована як доказ сплати судового збору, а повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 8 422,40 грн (1211,20+1211,20+6000,00 грн), тому підлягає доплаті судовий збір у розмірі 7 816,80 гривень.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175-177 ЦПК України.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за наявності підстав, визначених вказаною статтею.

Керуючись положеннями ст. ст. 27, 28, 175-177, 185, 260, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги при спадкуванні за законом, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування залишити без руху;

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали;

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу;

Роз`яснити, що позивач має право на повернення за окремим клопотанням судового збору, сплаченого нею у цивільній справі № 337/3604/25, у зв`язку з поверненням позову;

Копію ухвали направити позивачу за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ