Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Годлюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024р. представник АТ «Таскомбанк» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість заявою-анкетою-договором № 002/12266151-SP від 28.10.2021р. в сумі 106706,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 28.10.2021р. між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-анкету №932821 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (надалі Заява про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК»). Відповідно до умов договору позичальнику було надано послугу Кредитування рахунку та встановлено Ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 35 000,00 грн., процентна ставка за встановленим кредитним лімітом 0,22 %, строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією.

Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою, отже кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі.

В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Враховуючи зазначене, станом на 23.10.2024р. утворилась заборгованість за заявою - договором № 002/12266151-SP від 28.10.2021р. (кредитна заборгованість), яка становить 106706,98 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 34893,33 грн.; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) 71813,65 грн.

У відзиві від 04.02.2025р. ОСОБА_1 вказала, що нею систематично вносились платежі задля погашення заборгованості, однак сума тіла кредиту не змінилась. Отже заявлена позивачем сума до стягнення не відповідає умовам договору та до задоволення не підлягає.

Також ОСОБА_1 зазначає, що позивачем на підтвердження позовних вимог не надано: первинних бухгалтерських документів на підтвердження видачі кредиту та його часткового погашення; доказів на підтвердження оформлення та укладення договору про надання банківських послуг.

Разом з тим, відповідачка просила врахувати строк позовної давності та вказала, що нараховані відсотки позивачем необґрунтовано.

Представник позивача у відповіді на відзив від 10.02.2025р. вказав, що на підтвердження невірного розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 свого розрахунку не надала. Відносно строків позивної давності зазначив, що позовна давність тривалістю у три роки з 12.03.2020р. по 30.06.2023р. продовжена до закінчення дії воєнного стану.

Представник позивача у позові просив провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Від ОСОБА_1 24.03.2025р. надійшла заява про розгляд справи без її участі, у задоволенні позовних вимог просила відмовити (а.с. 127).

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.10.2021р. між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-анкету №932821 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (надалі Заява про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК»). Відповідно до умов даної заяви позичальник просить надати послугу Кредитування рахунку та встановити Ліміт кредитування в межах максимальної суми загального ліміту кредитування, що складає 100 000 гривень, з урахуваннямумов визначених у публічній пропозиції (а.с. 12-18).

Згідно п. 1.2.2. Заяви-анкети №932821 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» відповідачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті, що також підтверджується довідкою (а.с. 19).

В обґрунтування позову до анкети-заяви Банк додав: публічну пропозицію (оферту) АТ «ТАСКОМБАНК»; тарифи та умови обслуговування; розрахунок заборгованості; виписку по особовому рахунку за період з 28.10.2021р. по 24.10.2024р. (а.с. 20-26, 27-36,37-40, 41-52).

Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 станом на 23.10.2024р. становить 106706,98 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 34893,33 грн.; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) 71813,65 грн. (а.с. 37-40).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Таскомбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість за відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором №932821 від 28.10.2021р., посилається на Публічну пропозицію (оферту) АТ «Таскомбанк», як невід`ємну частину спірного договору, а також тарифи та умови обслуговування, якими визначено розмір відсоткової ставки за користування кредитом.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що підписуючи заяву-анкету відповідачка ознайомилась та підписала саме долучені до матеріалів справи Публічні пропозиції (оферту) АТ «Таскомбанк» і тарифи, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Публічну пропозицію (оферту) АТ «Таскомбанк» і тарифи, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ «Таскомбанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Вищевказаний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосування норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Отже, врахувавши висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками слід відмовити.

Також суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи ту обставину, що фактично отримані (що не заперечується відповідачем) та використані кошти позичальником в добровільному порядку АТ «Таскомбанк» не повернуті, що підтверджується випискою по банківському рахунку ОСОБА_1 , взявши до уваги вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, то суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

На переконання суду не підлягає до задоволення заява відповідача про застосування строку позивної давності, оскільки не доведено, що такі сплинули до пред`явлення позову. Так, заяву-анкету №932821 підписано відповідачем 28.10.2021р., змістом якої не передбачено строк повернення кредитних коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 34893,33 грн. Відтак, позовні вимоги у цій частині слід задовольнити.

Разом з тим, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 792,00 грн.

Керуючись ст.ст.4,10,12,13,18, 141,263,265,273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 34893,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 792,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В. П. Маслак