Провадження № 6/761/944/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт» про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бандола Олександр Олексійович звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , вказавши, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича перебуває виконавче провадження АСВП НОМЕР_1, відкрите 05.12.2022 року на підставі виконавчого листа №754/18119/13-ц від 22.11.2022 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт» заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів у загальному розмірі 6 236 656, 59 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 288, 00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 12 500, 00 грн.

Оскільки рішення на 30.04.2024 року боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бандола Олександр Олексійович просить надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бандола Олександр Олексійович не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича перебуває виконавче провадження АСВП НОМЕР_1, відкрите 05.12.2022 року на підставі виконавчого листа №754/18119/13-ц від 22.11.2022 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт» заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів у загальному розмірі 6 236 656, 59 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 288, 00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 12 500, 00 грн.

06.12.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бандолою Олександром Олексійовичем рекомендованим листом за поштовим відправленням № 965 направлено виклик приватного виконавця, відповідно до якого боржника ОСОБА_1 зобов?язано з?явитись до виконавця 29.12.2022 о 11:00 та надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; достовірні відомості про доходи та місце роботи, на підтвердження чого надати довідку з місця роботи; достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів; достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право; достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих договорів та додатків до них; достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, з наданням копій підтверджуючих документів; копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон; довідку про склад сім?ї; на праві приватної та/або спільної власності, документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності.

У призначений приватним виконавцем час та дату, боржник ОСОБА_1 не з?явився, про причини неявки на прийом до виконавця не повідомив, інші відомості, що сприяли б примусовому виконанню рішення суду - не надав.

04.01.2023 року за вхідним №4 на адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича від ОСОБА_1 надійшла вимога про зупинення виконавчого провадження до якої було додано ухвалу Київського апеляційного суду від 12.12.2022 року у справі Києва у справі 754/18119/13-ц, якою було зупинено дію рішення Деснянського районного суду м. Києва від від 27.09.2022 року.

04.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бандолою Олександром Олексійовичем була винесена постанова про зупинення виконавчого провадження № НОМЕР_2, копія постанови направлена сторонам виконавчого провадження.

08.05.2023 року за вхідним № 395 на адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича надійшла заява представника стягувача Іванченко О.С. від 05.05.2023, до якої було додано постанову Київського апеляційного суду від 10.04.2023 року. Постановою Київського апеляційного суду від 10.04.2023 по справі № 754/18119/13-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27.09.2022 року залишено без змін.

08.05.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бандолою Олександром Олексійовичем була винесена постанова про поновлення вчинення виконавчих дій 370471388, якою було поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 754/18119/13-ц виданого 22.11.2022 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт» заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів у загальному розмірі 6 236 656,59 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 288,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 12 500,00 грн. Того ж дня, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бандолою Олександром Олексійовичем на адресу боржника: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом за поштовим відправленням № 251 направлено виклик приватного виконавця, відповідно до якого боржника ОСОБА_1 зобов?язано з?явитись до виконавця 29.05.2023 о 15:00. У призначений приватним виконавцем час та дату, боржник ОСОБА_1 не з?явився, про причини неявки на прийом до виконавця не повідомив, інші відомості, що сприяли б примусовому виконанню рішення суду - не надав, про що складено акт приватного виконавця від 29.05.2023.

01.06.2023 року за вхідним № 439 на адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича від ОСОБА_1 надійшла вимога про зупинення виконавчого провадження до якої було додано ухвалу Верховного Суду від 17.05.2023 року у справі 754/18119/13-ц, якою було відкрито касаційне провадження та зупинено виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27.09.2022 року до закінчення касаційного провадження.

01.06.2023 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бандолою Олександром Олексійовичем була винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій № НОМЕР_2, якою було зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №754/18119/13-ц від 22.11.2022 виданого Деснянським районним судом м. Києва до закінчення касаційного провадження.

22.01.2024 за вхідним № 141 на адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича надійшла заява представника стягувача Іванченко О.С. від 17.01.2024, до якої було додано Постанову Верховного Суду від 13.09.2023 року. Постановою Верховного Суду №754/18119/13-ц від 13.09.2023 касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 10.04.2023 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт» пені у розмірі 4 401 505,76 грн. скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, в іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року залишити без змін, поновити виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2022 року у нескасованій судом касаційної інстанції частині. Того ж дня, приватним виконавцем була винесена постанова НОМЕР_1 про поновлення вчинення виконавчих дій.

28.02.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бандолою Олександром Олексійовичем на адресу боржника: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення за поштовим відправленням № 700 направлено вимогу приватного виконавця про те, що 05.03.2024 о 9:00 за адресою: АДРЕСА_1 , приватним виконавцем Бандолою О. О. буде проведено опис та арешт майна боржника (квартири N? 50) та зобов?язано боржника, ОСОБА_1 , бути присутнім 05.03.2024 о 9:00 за адресою: АДРЕСА_1 . При собі мати: паспорт, або інший документ, що посвідчує особу; технічну документацію та документи, що підтверджують право власності на належне майно. Відповідно до рекомендованого повідомленя про вручення поштового відправлення № 700, вимога приватного виконавця була отримана боржником 01.03.2024 особисто.

05.03.2024 року виходом приватного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , доступ до квартири АДРЕСА_3 не надано; боржник на вимогу приватного виконавця не з`явився, про що складено відповідний акт приватного виконавця від 05.03.2024 року.

05.03.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича на адресу боржника: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення за поштовим відправленням N? 883 направлено вимогу приватного виконавця про те, що 14.03.2024 о 9:00 за адресою: АДРЕСА_1 , приватним виконавцем Бандолою О. О. буде проведено опис та арешт майна боржника (квартири АДРЕСА_3 ) та зобов?язано боржника, ОСОБА_1 , бути присутнім 14.03.2024 о 9:00 за адресою: АДРЕСА_1 . При собі мати: паспорт, або інший документ, що посвідчує особу; технічну документацію та документи, що підтверджують право власності на належне майно. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 883, вимога приватного виконавця була отримана боржником 12.03.2024 особисто.

14.03.2024 року повторним виходом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича за адресою: АДРЕСА_1 , доступ до квартири АДРЕСА_3 не надано; боржник на вимогу приватного виконавця не з?явився, про що складено відповілний акт приватного виконавця від 14.03.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла. Згідно ст. 311 ЦК України, житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно - правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим. Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Крім того, приватним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що в указаному домоволодінні, до якого потрібно здійснити примусове проникнення, знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Окрім того, суб`єктом здійснення виконання рішення суду залишились нез`ясованими причини непогашення боржником заборгованості, оскільки вони можуть бути як суб`єктивного характеру, коли боржник свідомо ухиляється від виконання, маючи змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин, так і об`єктивними, як то внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби, тощо.

Суд ще раз наголошує на тому, що примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння.

При вирішенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника, суд має переконатися, що боржник перешкоджає виконанню рішення суду, що унеможливлює його примусове виконання, чим порушує права стягувача.

Таким чином, приватний виконавець не навів обґрунтованих фактів на підтвердження необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до домоволодіння та виконання усіх інших можливих спроб виконати рішення суду, у відповідності до норм діючого законодавства, без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

За таких обставин та зважаючи також на те, що проникнення до житла є крайньою мірою, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 439 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт» про примусове проникнення до житла- залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 10 червня 2024 року.

Суддя