Справа № 574/734/25
Провадження 2/574/367/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сією без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та поділ майна,

в с т а н о в и в:

До Буринського районного суду Сумської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сією без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та поділ майна.

Разом із позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, яку мотивує тим, що він з вересня 2015 року по жовтень 2024 року проживав з відповідачкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, піклувались та підтримували один одного, мали спільний побут та спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, підтримували шлюбно-сімейні відносини, які були притаманні подружжю. В період спільного проживання, а саме 25.03.2023 року він за свої кошти та кошти свого сина ОСОБА_3 придбав автомобіль марки MAZDA, загальний легковий седан, ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , чорний, д.н.з. НОМЕР_2 , 2016 року випуску, право власності на який було оформлено на відповідачку. Реєструючи право власності автомобіля на відповідачку він вважав, що вищезазначений автомобіль є їхньою сумісною власністю. В жовтні 2024 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, однак з липня 2025 року їхні стосунки погіршилися, відповідачка без його згоди та відома забрала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та забороняє ним користуватися, пояснюючи, що автомобіль належить їй і вона є єдиним власником та неодноразово наголошувала, що має наміри продати автомобіль, а також зверталась до їхніх спільних знайомих з пропозицією продати автомобіль та обговорювала з ними вартість продажу автомобіля. Таким чином, відповідачка володіючи автомобілем та маючи в наявності свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має реальну можливість його продати та розпорядитися коштами від його відчуження, що значно ускладнить його подальший розподіл.

На підставі викладеного, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки MAZDA, загальний легковий седан, ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , чорний, д.н.з. НОМЕР_2 , 2016 року випуску і до набрання чинності рішення суду у справі заборонити ОСОБА_2 відчужувати, передавати в користування або іншим чином обтяжувати вищезазначений автомобіль, заборонити Територіальним сервісним центрам, регіональним сервісним центрам Головного сервісного центру МВС України вчиняти реєстраційні дії щодо зміни власника транспортного засобу, а також заборонити Міністерству юстиції України його територіальним підрозділам, нотаріусам здійснювати реєстраційні дії пов`язані із зміною власника, користувача автомобіля.

У відповідності до положень ч.1 ст.153 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пунктах 1 та 2 якої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

В свою чергу арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Як роз`яснено п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сією без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та поділ майна та просить встановити факт його проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з вересні 2015 року по жовтень 2024 року, визнати за ним та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на автомобіль марки MAZDA, загальний легковий седан, ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , чорний, д.н.з. НОМЕР_2 , 2016 року випуску, визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя вищезазначений автомобіль та в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності на частку вищезначеного автомобіля.

Згідно, наданого позивачем, копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 є власником транспортного засобу MAZDA, ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2016 року випуску.

Таким чином, позивачем обґрунтовано, що відповідач дійсно може здійснити відчуження зареєстрованого за нею автомобіля, який є предметом спору у даній справі, тому є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

За наведеного, з урахуванням підстав та змісту позову, відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін, суд вважає, що необхідність накладення арешту на спірний автомобіль є обґрунтованою і такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами в цій справі.

Разом із тим, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль виключить можливість вчинення будь-яких інших дій щодо його відчуження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, оскільки накладення арешту на вказаний транспортний засіб повною мірою забезпечить та відповідатиме меті забезпечення позову та принципам розумності та співрозмірності, та є достатньою мірою гарантування досягнення дієвості такого заходу забезпечення у вказаному спорі.

Згідно ч. 13 статті 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також уразі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами статті 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки MAZDA, ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , чорний, д.н.з. НОМЕР_2 , 2016 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_2 .

В іншій частині вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Копії ухвали направити учасникам справи та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Ухвала про забезпечення позову виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 28.08.2025 року.

Суддя: Т.Р. Гук