Справа № 645/2451/24
Провадження № 2-п/645/47/25
УХВАЛА

Іменем України

21 серпня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Феленко Ю.В.,

за участю секретаря судових засідань Товстої Є.А.,

представника відповідача Чекмарьової Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника відповідача адвоката Чекмарьової Лариси Юріївни про перегляд заочного рішення від 16.12.2024 по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025 року, з 25 квітня 2025 року Фрунзенський районний суд м. Харкова змінює свою назву на Немишлянський районний суд міста Харкова. Зміна назви суду не змінює юридичної адреси, підсудності та структури суду.

Заочним рішенням суду від 16.12.2024 були задоволені позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» кредитну заборгованість за заявою-договором №002/12165005-SP від 20.10.2021 року в розмірі 104206 гривень 27 копійок та стягнуто судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

12.08.2025 на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чекмарьової Л.Ю., в якій вона просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, задовольнити заяву про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 16.12.2024. В обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_1 не була обізнана про звернення АТ «Таскомбанк» до суду про стягнення з неї заборгованості. Викликів до суду ОСОБА_1 не отримувала. Про існування заочного рішення дізналася лише в липні 2025 року після накладення арешту на її банківські рахунки приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. за заявою стягувача АТ «Таскомбанк». Адвокат Чекмарьова Л.Ю. зазначила, що ОСОБА_1 через введення воєнного стану з 08.04.2022 проживає в Одесі як ВПО. Остання не була повідомлена належним чином про судові засідання у справі, жодних повідомлень поштою не отримувала, смс сповіщень їй не надходило. З цієї причини ОСОБА_1 була позбавлена можливості подати заперечення на позовну заяву, докази своїх заперечень та надати пояснення на час ухвалення судового рішення. Натомість, вважає позов недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню. Так, анкета заява не містить істотних умов, зокрема щодо розміру тіла кредиту, строку дії договору, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитом, комісії, тощо. Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», тарифи та умови обслуговування, розміщені на сайті:https://tascombank.ua/, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору. Крім того, докази, подані стороною позивача, не завірені належним чином.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду заяви була повідомлена.

Представник заявника адвокат Чекмарьова Л.Ю., в судовому засіданні підтримала вимоги заяви з наведених у ній підстав.

Представник АТ «Таскомбанк» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження.

Згідно з ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, перевіривши доводи заяви про перегляд заочного рішення та матеріали справи, зазначає таке.

Щодо клопотання про поновлення строків для подання заяви про перегляд заочного рішення, то згідно зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву.

ВП ВС у постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 (провадження № 14-25цс24) сформулювала висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява.

Виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень статті 15 ЦК України та положень статей 2, 4, 10, 284 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, очевидним стає висновок про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав та свобод, у тому числі шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення, в зв`язку із чим суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення строку для звернення з заявою про перегляд заочного рішення.

Вирішуючи питання про наявність підстав для скасування заочного рішення, суд доходить таких висновків.

Ухвалою суду від 15.05.2024 провадження у справі №645/2451/24 відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу направлено копію позову з додатками та судову повістку за адресою її реєстрації, зазначеною в позові та перевіреною судом у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова, а саме: АДРЕСА_1 .

У судові засідання призначені на 13.06.2024, 15.07.2024, 10.09.2024, 16.10.2024, 20.11.2024 відповідач не з`являлася, внаслідок чого суд дійшов висновку, що здійснив належне повідомлення учасника справи та 16.12.2024, в зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого відповідача, ухвалив заочне рішення.

З матеріалів справи вбачається, що вся поштова кореспонденція, як судові повістки так і заочне рішення, направлялись відповідачу за адресою її реєстрації, а конверти зі зворотними повідомленнями повертались на адресу суду.

У разі отримання особою пошти за допомогою абонентської поштової скриньки, у тому числі й повідомлень про надходження поштових відправлень, які підлягають видачі в об`єкті поштового зв`язку, особа зобов`язана самостійно здійснювати перевірку такої скриньки на предмет надходження відповідної поштової кореспонденції. Обов`язок відділення поштового зв`язку з доставки поштового відправлення вважається виконаним після вкладення останнього до абонентської скриньки.

До такого висновку прийшов Верховний Суд у поставові від 21 листопада 2018 року у справі №804/10056/15.

Верховий Суд у постанові від 13 травня 2024 року у справі №755/4829/23, дійшов висновку про правильність зробленого судом висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Вказана позиція узгоджується висновком Верховного Суду у постанові від 10 травня 2023 року в справі № 755/17944/18.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, судом вжито всіх можливих заходів з метою належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи, а тому посилання відповідача, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду є безпідставними, що свідчить по відсутність підстав визнання неявки відповідача в судове засідання з поважних причин.

Разом з цим, матеріали цивільної справи містять підтвердження того, що відповідачу була направлена ухвала про відкриття провадження у справі та судова повістка, окрім того, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада», який є у загальному доступі.

Також, заочне рішення було направлено відповідачу та розміщено у Єдиному реєстрі судових рішень, який також є у загальному доступі.

Таким чином, посилання відповідача на обставини неповідомлення про розгляд справи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Що стосується заперечень відповідача проти позовних вимог, слід зазначити, що 20.10.2021 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 підписано заяву-анкету №921486 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», згідно пункту 1.2.3 якого, зокрема, надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування рахунку, що встановлений в тарифах та складає 100000 грн.

Відповідно до довідки АТ «Таскомбанк» від 10.04.2024 за №4820/32-Д ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 20.10.2021 року є власником поточного рахунку в гривні № НОМЕР_2 , який відкритий до заяви-анкети №921486 з номером кредитного договору №002/12165005-SP від 20.10.2021 року, картка № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «Таскомбанк», код банку 339500, .

Із розрахунку заборгованості по кредитному договору № №002/12165005-SP від 20.10.2021 року, вбачається, що станом на 27.10.2023 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 104206 грн. 27 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 49910,05 грн.; заборгованість за процентами - 54296,22 грн.

На підтвердження вказаного боргу представником позивача також долучено виписку по особовому рахунку, з якої вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою.

Позивачем АТ «Таскомбанк» 07.09.2023 направлялася ОСОБА_1 повідомлення-вимога, у якій позивач вимагав дострокового повернення кредиту в повному обсязі із зазначенням строків та умов такого повернення.

Відповідачем не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, оскільки у заяві про перегляд заочного рішення заявник повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення.

Згідно з ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позов з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 5 п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, заочне рішення підлягає скасуванню за обов`язкової наявності двох умов разом, оскільки для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення заявник повинна зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд дійшов би до іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення. Таких доказів заявник при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду не надала.

Із заяви про перегляд заочного рішення не вбачається одночасної наявності обставин, визначених ч.1 ст.288 ЦПК України, які є підставами для скасування заочного рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність причин неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у їх сукупності, суд доходить висновку, що заяву представника відповідача адвоката Чекмарьової Л.Ю. про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення, що не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).

Керуючись ст. ст. 284, 287, 288, 354, 355 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення поновити.

Заяву представника відповідача адвоката Чекмарьової Лариси Юріївни про перегляд заочного рішення від 16.12.2024 по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України - в 30-ти денний строк з дня складення повного судового рішення про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua..

Повний текст ухвали складено 25.08.2025.

Суддя Ю.В. Феленко