"22" серпня 2025 р. Справа № 363/3454/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року суддя Вишгородський районний суд Київської області в складі Лукач О.П., перевіривши заяву адвоката Скоромної Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №363/3454/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та розподіл боргу подружжя,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебувала цивільна справа №363/3454/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та розподіл боргу подружжя.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08.08.2025, з урахуванням ухвали суду від 15.08.2025 про виправлення арифметичної помилки у частині визначення суми судових витрат, первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , в порядку поділу майна подружжя, грошову компенсацію ринкової вартості частки транспортного засобу KIA Sportage, 2015 року випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_1 , у розмірі 231500 (двісті тридцять одну тисячу п`ятсот) гривень.

У задоволенні решти вимог первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та розподіл боргу подружжя задоволено у повному обсязі.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль PEUGEOT 207, державний номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію ринкової вартості частки транспортного засобу PEUGEOT 207, державний номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , у розмірі 63593 (шістдесят три тисячі п`ятсот дев`яносто три) гривні.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень, що становить частки боргу, отриманого під час спільного проживання подружжя.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 369 (триста шістдесят дев`ять) гривень 66 копійок.

З урахуванням заяв сторін та їх представників, положень частини восьмої статті 141 ЦПК України, питання щодо вирішення судових витрат у частині відшкодування витрат на правничу допомогу, судом не вирішувалося.

20.08.2025 адвокат Скоромна І.М., яка здійснює представництво позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 , подала до суду, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 21.08.2025), заяву про ухвалення додатково рішення у справі про відшкодування витрат понесених позивачем ОСОБА_1 у сумі 60000,00 гривень.

В обґрунтування заяви зазначено, що 15.08.2025 отримано рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08.08.2025. Оскільки, суд ухвалив часткове задоволення позовних вимог, адвокат, посилаючись на положення статей 83, 141, 270 ЦПК України, звертається до суду про відшкодування витрат понесених її клієнткою ОСОБА_1 якою було сплачено суму зазначену у акті виконаних робіт від 17.08.2025, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 становить 60 тис. гривень, які було сплачено готівкою згідно прибуткового касового ордеру від 17.08.2025.

В порядку визначеному частиною третьою статті 270 ЦПК України (в редакції Закону № 4508-IX від 18 червня 2025 року) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали поданої заяви, на предмет дотримання адвокатом загальних вимог цивільного процесуального законодавства щодо строку встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, судом встановлено його порушення.

Так, відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За приписами частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідача про стягнення понесених нею витратна професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідач не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст.126, ч.1 ст.127 ЦПК України).

Таким чином, положення частини восьмої статті 141 ЦПК України, мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду таку заяву.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При поданні заяв (клопотань), для чого законом визначений певний процесуальний строк, учасник справи має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду ухвалено 08.08.2025 та його скорочений текст проголошено у присутності позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 , яка отримала його копію цього самого дня у приміщенні суду, а заява до суду про ухвалення додаткового рішення з доказами сформована та направлена лише 20.08.2025, тобто вказану заяву подано поза межами строку встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Тому в розумінні положень статей 141, 268 ЦПК України, в даному випадку дата ухвалення судового рішення є 08.08.2025.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (частина шоста статті 124 ЦПК України).

Однак вбачається, що заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, адвокат Скоромна І.М. сформувала в системі «Електронний суд» та направив до суду лише 20.08.2025, тобто зі спливом строків, передбачених положенням частини 8 статті 141 ЦПК України.

Разом з цим, у своїй заяві про ухвалення додаткового рішення адвокат не порушує питання поновлення пропущеного строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України

Таким чином, суд дійшов висновку про залишення заяви про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 120, 123, 124, 126, 127, 133, 141, 260, 263, 268, 270, 357, 374, 389-391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

заяву адвоката Скоромної Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №363/3454/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та розподіл боргу подружжя залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач