Провадження № 2/635/690/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 вересня 2025 року с-ще Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Базова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Харківського районного суду Харківської області цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальність «Харківська товарна біржа» та Липецька сільська військова адміністрація Харківського району Харківської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомості,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Романова Г.В. звернулась до суду

з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальність «Харківська товарна біржа» та Липецька сільська військова адміністрація Харківського району Харківської області, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості Н5-30 від 26.01.1998 житлового будинку із надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,10 га та складає: житлову площу 61,30 м2, надвірні споруди: А-1, житловий будинок;

Б - літня кухня; В сарай; Г- вбиральня; К-колодязь; 1-3 огорожа, укладений між продавцем

ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 26 січня 1998 року на Харківській товарній біржі через брокера брокерської контори № 277 між ОСОБА_2 та матір`ю позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено договір купівлі-продажу нерухомості Н5-30.

Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 предметом договору купівлі-продажу нерухомості Н5-30 від 26 січня 1998 року є житловий будинок із надвірними спорудами.

Згідно підпункту 1.3. пункту 1 договору купівлі-продажу нерухомості Н5-30 від

26 січня 1998 року місце знаходження товару (житлового будинку із надвірними спорудами): АДРЕСА_1 .

Підпунктом 1.2 пункту 2 договору купівлі-продажу нерухомості Н5-30 від 26 січня 1998 року встановлено, що житловий будинок із надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 0.10 га. та складає: житлову площу 61.30 кв. м, надвірні споруди: А-1, житловий будинок; Б - літня кухня; В - сарай; Г - вбиральня; К - колодязь; 1-3 - огорожа.

Право власності в цілому на зазначений житловий будинок із надвірними спорудами

на підставі договору купівлі-продажу нерухомості Н5-30 від 26 січня 1998 року було зареєстровано у Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 2 за № 825 від 11.02.1998 на ім`я ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району, Харківської області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 29.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48246421 (номер у нотаріуса 546/2017) від 30.06.2017 спадкодавець є ОСОБА_3 , спадкова справа

№ 60864958, що заведена в Першій державній нотаріальній конторі Харківського району Харківської області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зміну прізвища підтверджує витяг про актовий запис про шлюб, де встановлено що ОСОБА_5 взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_6 ».

Згідно відомостей довідки від 18 жовтня 2024 рову вих. № 1765/02-14 виданою Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області за матеріалами спадкової прави №546/2017 заведеної 30 червня 2017 року Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області (до реорганізації Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області ) після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 18 жовтня 2024 року наявні дані про те, що до складу спадкоємців спадкодавиці - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 входить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 вересня 2024 року

№ 1490/02.31 виданої державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Богонувою Н.В. відповідно до яких, на підставі наданих спадкоємцем документів відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок із надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу нерухомості Н5-30 від 26 січня 1998 року нотаріально не посвідчений, нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 вересня 2024 року вих. № 1490/02.31 позивач, в інший спосіб крім судового вирішення питання не має, вимушений звернутись до суду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.02.2025 провадження

у вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку загального позовного провадження

та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.05.2025 підготовче провадження закрито, а цивільну справу призначено до судового розгляду.

Позивачка та її представник, не з`явились у судове засідання, надали заяву про розгляд справи без їх участі, підтримали позов та доводи, якими він обґрунтований.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Будь-яких клопотань від них не надходило.

За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання сторін, які не повідомили про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши надані представником позивача докази, встановив наступні обставини

та відповідні їм правовідносини.

26 січня 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на Товарній біржі ТОВ «Харківська товарна біржа» укладений договір від 26.01.1998 № Н5-30 купівлі-продажу нерухомості, відповідно до умов якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купила житловий будинок із надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,10 га та складає: житлову площу 61,30 м2, надвірні споруди: А-1, житловий будинок; Б - літня кухня; В сарай; Г- вбиральня; К-колодязь;

1-3 огорожа.

Право власності в цілому на зазначений житловий будинок із надвірними спорудами

на підставі договору купівлі-продажу нерухомості Н5-30 від 26 січня 1998 року було зареєстровано у Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 2 за № 825 від 11.02.1998 на ім`я ОСОБА_3 .

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 02.09.1978 виданого Липецькою сільською радою підтверджується, що ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якої є ОСОБА_3 , актовий запис про народження № 45 від 02.09.1978.

Відповідно даних із застосунку «Дія» актовий запис про шлюб ОСОБА_1 має дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 », номер свідоцтва НОМЕР_4 від 24.08.1996 виданого Виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області.

Відповідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 12.04.2017 виданого Виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 29.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48246421 (номер у нотаріуса 546/2017) від 30.06.2017 спадкодавець є ОСОБА_3 , спадкова справа

№ 60864958, що заведена в Першій державній нотаріальній конторі Харківського району Харківської області.

Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 12.09.2024 вих. № 1490/02.31 державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Богуновою Н.В. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину

за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1 , що належить

ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування відмови державним нотаріусом було зазначено, що договір купівлі-продажу житлового будинку № Н5-30 від 26.01.1998 не може бути прийнятий нотаріусом

в якості документа, що посвідчує право власності, оскільки сторонами договору не додержано вимог ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час укладення договору, в частині його нотаріального посвідчення.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи

з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства

є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи

не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги

і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції станом на день укладення спірного договору, передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визначається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі, якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

На підставі ч. 4 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угода вважається укладеною

з моменту її реєстрації на біржі.

Отже, при укладанні договору купівлі-продажу № Н5-30 від 26.01.1998 сторони керувались ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», а тому вважали, що договір купівлі-продажу квартири укладено згідно вимог чинного на той час законодавства.

Однак, цей Закон містив неузгодженість із чинною на час укладення договору купівлі-продажу нормою цивільного законодавства, а саме частиною першою ст. 227 ЦК України

(в редакції 1963 року), яка вимагала нотаріальної форми посвідчення договорів купівлі-продажу житлового будинку.

Відповідно до вимог ст. 224 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві,

а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 227 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін

є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 Кодексу).

Відповідно до вимог ст. 228 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року), продаж майна провадиться за цінами, що встановлюються за погодженням сторін, якщо інше

не передбачено законодавчими актами.

За змістом ст.153 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963року), договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Статтею 154 Цивільного кодексу Української РСР ( в редакції 1963 року), який діяв на час укладення спірного договору, передбачено, що коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась. Якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен бути укладений в письмовій формі, він може бути укладений як шляхом складання одного документа, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами та ін., підписаними стороною, яка їх надсилає.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Оскільки спірний договір купівлі-продажу № Н5-30 житлового будинку з надвірними будівлями укладався сторонами 26.01.1998, то до таких правовідносин необхідно застосувати норми матеріального права, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК України в редакції 1963 року.

Згідно з ч. 2 ст.47 ЦК України в редакції 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Аналогічне положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України (в редакції 2003 року, який набрав чинності з 01.01. 2004), а саме якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору,

що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду від 04 березня 2019 року у справі № 665/2266/16-ц, відповідно до частини другої статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення не вимагається. Обов`язковими умовами для визнання такого договору дійсним є: встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину; втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Так, ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року та ч. 2 ст.220 ЦК України застосовується до правовідносин у разі, коли сторони уклали правочин, зміст якого відповідав волі сторін,

і лише форма його укладання не відповідала встановленим законом вимогам.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу житлового будинку

з надвірними спорудами був підписаний сторонами правочину продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_3 , зареєстрований на Товарній біржі ТОВ «Харківська товарна біржа», реєстраційний № Н5-30.

В укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю оговорили усі істотні умови

у тексті біржового договору, всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, факт купівлі-продажу і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється.

На теперішній час нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу неможливе, оскільки покупець помер.

Отже, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, укладений на біржі, відповідав волі сторін, умови договору ними виконані в повному обсязі, договір пройшов відповідну державну реєстрацію, а враховуючи те, що на даний час провести нотаріальне посвідчення правочину неможливо, суд вважає, що є підстави для визнання даного договору дійсним.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальність «Харківська товарна біржа» та Липецька сільська військова адміністрація Харківського району Харківської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомості задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості Н5-30 від 26.01.1998 житлового будинку із надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,10 га та складає: житлову площу 61,30 м2, надвірні споруди: А-1 житловий будинок; Б - літня кухня; В сарай;

Г- вбиральня; К-колодязь; 1-3 огорожа, укладений між продавцем ОСОБА_2

та покупцем ОСОБА_3 .

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

представник позивача: ОСОБА_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_4 ;

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальність «Харківська товарна біржа», , місцезнаходження за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Дерев`янка, буд.1;

третя особа: Липецька сільська військова адміністрація Харківського району Харківської області, ЄРДПОУ: 44707228, місцезнаходження за адресою: Харківська область, Харківський район,

с. Липці, вул. Покровська, буд. 5.

Суддя Олександр БАЗОВ