Справа № 570/1192/25
провадження № 2/570/1023/2025
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

розглянувши клопотання позивача про закриття провадження в частині позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "СК "Євроінс Україна" про стягнення матеріальних збитків,

у с т а н о в и в:

покликаючись на наявність вини відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 15 вересня 2024 року, представник позивача адвокат Анатолій Лукащик у поданій 18 березня 2025 року позовній заяві просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 49 859 грн. 46 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; стягнути з відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна" на користь позивача 56 856 грн. 73 коп. матеріальної шкоди; судові витрати покласти на відповідачів.

19 серпня 2025 року позивач у поданій до суду заяві просить закрити провадження у частині позовних вимог до ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки вони дійшли з ним згоди.

Учасники справи відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Позивач та його представник просять розглянути клопотання у їх відсутність.

17 квітня 2025 року представник Приватного акціонерного товариства "СК "Євроінс Україна" Антон Пилипець подав відзив, у якому позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, врахувати франшизу 3 200 грн. 00 коп., яку необхідно стягнути з ОСОБА_2 .

Зважаючи на те, що їх з"явлення не визнане обов`язковим, враховуючи відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення по клопотанню, суд, беручи до уваги встановлені розумні строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути клопотання за їх відсутності та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд прийшов до таких висновків.

Дослідивши матеріали справи, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, суд прийшов до таких висновків.

Згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19).

Оскільки спір між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 врегульований у добровільному порядку, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутні неврегульовані претензії, тому цивільне провадження в цій частині підлягає закриттю у зв`язку з фактичною відмовою позивача від позовних вимог до ОСОБА_2 ..

Волевиявлення позивача відповідає можливостям ч.1 ст.206 ЦПК України, за якою позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Ба більше, у такому випадку суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом /п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України/.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України після закриття провадження по справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Зазначаємо, що наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача у цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Оскільки відмова від частини позовних вимог не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що полягає у розгляді справи у межах заявлених вимог, вважає, що заява, яка подана та підписана позивачем, підлягає задоволенню, а тому відмова від позову може бути прийнята судом із закриттям провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення 49 859 грн. 46 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі наведеного, керуючись п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків.

Закрити провадження у цивільній справі в частині позовних вимогОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків у розмірі 49 859 грн. 46 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Кушнір Н.В.