Справа № 465/242/25 Головуючий у 1 інстанції: Баран О.І.
Провадження № 22-ц/811/1649/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова від16 квітня 2025року усправі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

26 грудня 2024 року позивач звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обгрунтування позовних вимог покликалася на те, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказувала, що подружнє життя сторін не склалося, тому вони проживають окремо. Зазначала, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки щомісячно в розмірі 25% від заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі (однієї чверті) заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви, тобто з 26.12.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (однієї тисячі двохсот одинадцяти) гривень 20 копійок.

Рішення суду в частині визначення способу стягнення аліментів оскаржила ОСОБА_1 .

Апелянт вказує, що після подання позову їй стало відомо про те, що відповідач ймовірно постійно проживає за межами України. Доказом цього вважає фото з соціальних мереж та зміна номеру телефону на номер з кодом країни Ірландії. Вказує, що відвовідач переказує кошти на свій український банківський рахунок, а вже з цього рахунку здійснює перекази на фінансування витрат на утримання дитини. Суд першої інстанції не врахував цих обставин, а тому стягнення аліментів у частці від доходу, не буде виконано, оскільки у відповідача відсутні офіційні доходи в Україні. Вважає, що для забезпечення стабільного фінансування утримання дитини та для уникнення ухилення відповідача від виконання судового рішення потрібно встановити фіксовану суму аліментів.

Просить рішення суду в частині визначення способу стягнення аліментів скасувати та постановити нове, яким стягувати аліменти у фіксованій грошовій сумі 20 000 грн, починаючи з дня подання заяви, тобто з 26.12.2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

У відповідності до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Зі змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі завибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3ст. 182 СК України).

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в Книзі реєстрації народжень 02.12.2021 зроблено відповідний актовий запис за №1328 та видано свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 .

Згідно відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади № 2025/000616553 від 16.01.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Зареєстроване місце проживання позивача з донькою за вказаною адресою також встановлено судом із даних відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області.

Інформація про місце роботи відповідача у справі відсутня, як і інформація про розмір його доходів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції врахував стан здоров`я і матеріальне становище сторін, розмір прожиткового мінімуму для дитини з відповідного віку, обов`язку батьків утримувати своїх дітей.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Згідно з частиною другою статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2020 року у справі № 446/155/16-ц (провадження № 61-40461св18) зроблено висновок про застосування частин першої, третьої статті 13 ЦПК України та зазначено, що «кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не вправі змінювати заявлені позивачем вимоги, предмет та підстави позову».

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, ОСОБА_1 в прохальній частині позовної заяви просила стягнути з відповідача на її корить кошти на утримання доньки щомісячно в розмірі 25% від заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. І саме такі вимоги ОСОБА_1 судом було розглянуто.

Оскільки вимог про стягнення аліментів у фіксованій грошовій сумі в розмірі 20 000 грн позивачем не заявлялось, суд не вправі був виходити за межі заявлених вимог та самостійно змінювати предмет позову.

Підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 16 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 серпня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра