Провадження № 4-с/756/66/25
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Діденко Є.В.,

за участю секретаря - Павлишина О.О.,

представника скаржника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державний виконавець Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустам Рахманович, ОСОБА_2 , на дії державного виконавця,

у с т а н о в и в:

28.07.2025 р. Боржник звернувся до суду із вказаною скаргою, у якій просить: 1) визнати неправомірними дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича по виконавчому провадженню № НОМЕР_1; 2) скасувати постанову державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Близнюка Владислава Олеговича про арешт коштів боржника від 20.03.2024 р.; 3) скасувати постанови державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужука Павла Петровича про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 10.05.2024 р., про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 10.05.2024 р.; 4) визнати незаконними постанови державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича про арешт коштів боржника від 09.06.2025, про накладення штрафу від 30.06.2025, Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 09.06.2025 р.; 5) скасувати постанови державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича про арешт коштів боржника від 09.06.2025, про накладення штрафу від 30.06.2025, скасувати Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 09.06.2025; 6) зобов`язати Оболонський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скласти розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 з урахуванням середньої заробітної плати працівника для міста Києва за спеціальністю - оператор ПЕОМ; 7) визнати бездіяльність державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича - протиправною; 8) зобов`язати посадових осіб Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити з Реєстру боржників інформацію про ОСОБА_1 та вказати рахунок, на який ОСОБА_1 може здійснювати перерахування аліментів у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; 9) зобов`язати посадових осіб Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути порушення та поновити порушені права ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Скарга обґрунтована тим, що документи у виконавчому провадженні не доводились до відома боржника і не надсилались йому. Водночас, державні виконавці протиправно вчиняли дії з примусового виконання судового наказу про стягнення з боржника аліментів, чим незаконно обмежували права боржника, зокрема було неправомірно накладено арешт на кошти боржника на рахунку, призначеному для отримання заробітної плати. Арешт на кошти боржника є необґрунтованим і незаконним, призводить до порушення його права власності. Також, боржник не погоджується зі складеними Розрахунками заборгованості, оскільки розмір середньої заробітної плати був використаний виходячи з середньої заробітної плати працівникам м. Києва без урахування спеціальності боржника - оператор ПЕОМ, що свідчить про недостовірність Розрахунку. З цього слідує, що постанови державного виконавця про обмеження боржника у праві керування, у праві виїзду за межі України, а також внесення боржника до Єдиного реєстру боржників. Постанови про накладення штрафів на боржника також є незаконними, враховуючи неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та незаконність розрахунку заборгованості. Також, заявник вказує на відсутність повноважень у державного виконавця Хайдарі Р.Р., оскільки не приймалась постанова про прийняття виконавчого провадження від державного виконавця Стужука П.П., наслідком чого також є незаконність всіх прийнятих державним виконавцем Хайдарі Р.Р. постанов у цьому виконавчому провадженні. Також, державний виконавець не надає боржнику реквізити рахунку для оплати аліментів, чим штучно створює заборгованість.

Ухвалою суду від 30.07.2025 р. заявнику поновлено строк на подання скарги, і призначено скаргу до розгляду у судовому засіданні на 15.08.2025 р.

В судовому засіданні представник боржника підтримав скаргу з викладених у ній підстав.

Державний виконавець в судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив, повідомлявся про дачу, час і місце розгляду справи шляхом доставлення ухвали суду до електронного кабінету.

15.08.2025 р. від стягувача надійшли письмові пояснення, у яких заперечує проти задоволення скарги. Зокрема зазначає, що середня заробітна плата боржника була правильно розрахована державним виконавцем виходячи із середньої заробітної плати працівника по місту Києву, за даними Державного комітету статистики України. Посилання скаржника на нетримання копій постанов державного виконавця спростовується наявністю у нього цих постанов, що були додані до скарги. Накладені державним виконавцем заходи примусового виконання вважає правомірними, оскільки у боржника була наявна заборгованість зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши зібрані у справі докази, вислухавши учасників справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час розгляду скарги, судом встановлено, що судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 30.10.2023 року вирішено стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2023.

Судовий наказ видано стягувачу 15.11.2023 р.

Постановою державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Близнюка В.О. відкрите виконавче провадження з виконання вказаного судового наказу. У автоматизованій системі виконавчого провадження наявний супровідний лист про направлення боржнику вказаної постанови, але докази такого направлення - відсутні.

20.03.2024 року державний виконавцем Близнюком В.О. прийнято постанову про арешт коштів на рахунках боржника, у зв`язку із заборгованістю в розмірі 33918,03 грн.

05.04.2024 року відомості про ОСОБА_1 внесені до Єдиного реєстру боржників, оскільки сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 34847,55 грн. з 23.10.2023 по 01.04.2024.

Постановами державного виконавця Стужука П.П. від 10.05.2024, у звязку із заборгованість в розмірі 34847,55 грн., боржника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, а також у праві керування транспортними засобами.

Згідно з Розрахунком заборгованості від 09.06.2025, загальна заборгованість боржника з аліментів складає 140680,82 грн., що розрахована виходячи з середньої заробітної плати - 21347 грн., аліменти у грошовому розмірі складають 7114,96 грн. щомісячно. У вказаному розрахунку зазначено, що аліменти за весь період були сплачені у березні 2024 - 2865,50 грн., у квітні 2024 - 294,50 грн., у травні 2024 в сумі 294,50 грн.

Постановою державного виконавця Хайдарі Р.Р. від 09.06.2025, накладено арешт на кошти на рахунках боржника, у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів в розмірі 140680,82 грн.

Постановою державного виконавця Хайдарі Р.Р. від 30.06.2025 на боржника накладено штраф - 20 % від суми заборгованості, що складає 26713,17 грн., загальна заборгованість - 133565,86 грн., що перевищує суму відповідних платежів за 12 місяців.

Згідно з копією диплому, боржник має спеціальність оператор ПЕОМ.

У листі Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області від 15.07.2025 р., у відповідь на адвокатський запит, надано інформацію про хід виконавчого провадження. Також зазначено, що заборгованість зі сплати аліментів складає 22988,55 грн., 26713,17 грн. - штраф, та 14068,08 грн. - виконавчий збір. Враховуючи наявність заборгованості, то відсутні підстави для припинення застосування заходів примусового виконання. Постанова про накладення штрафу винесена у відповідності до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Будь-яких відомостей про те, що картковий рахунок боржника має спеціальний режим використання, не надано.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частинами 2, 3 ст. 195 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з частинами 1, 5 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Згідно з частинами 8, 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

Частиною 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У постанові Верховного Суду від 24.02.2021 р. у справі № 756/9582/14-ц вказано, що Порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, проте ненаправлення виконавцем в установленому законом порядку постанови про відкриття виконавчого провадження може бути підставою для визначення неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця.

У постанові Верховного Суду від 14.04.2021 р. у справі № 759/1727/16 зазначено, що поняття «середня заробітна плата для даної місцевості» є макроекономічним показником, який як і інші макроекономічні показники, збирається та складається Державною службою статистики України і використовується, у тому числі, при проведенні грошово-кредитної політики та аналізу фінансової стабільності. Макроекономічні показники розраховуються за допомогою системи національних рахунків як комплексу взаємопов`язаних балансових таблиць, показники яких призначені для визначення розміру доходу, споживання, накопичення і величини капітальних витрат. Середня заробітна плата для даної місцевості як макроекономічний показник обчислюється як середнє арифметичне значення заробітних плат певної групи працівників (наприклад, по підприємству, по галузі, по регіону). Розраховується виходячи із фонду оплати праці працівників (включаючи оплату праці сумісників), премій, винагород за підсумками роботи за рік та одноразових заохочень. Сам розмір середньої заробітної плати як макроекономічний показник, який використовується, у тому числі, і в разі застосування частини другої статті 195 СК України, обраховується органами статистики України на підставі Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Суд звертає увагу, що у заявлених вимогах заявник просить, зокрема визнати неправомірними дії державного виконавця, визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати посадових осіб усунути порушення та поновити порушені права ОСОБА_1 .

На переконання суду, з такого формулювання вимог неможливо встановити, які саме конкретно дії та бездіяльність є предметом скарги, та які дії повинні вчинити посадові особи виконавчої служби. Тому, такі вимоги не відповідають критеріям ефективності засобу правового захисту, оскільки їх задоволення у такому формулюванні не може призвести до відновлення прав заявника.

Надаючи оцінку доводам скарги, суд зазначає, що у цій справі суду дійсно не надано доказів надсилання копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику у порядку, передбаченому статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження». У Автоматизованій системі виконавчого провадження наявний лише супровідний лист про направлення такої постанови, який не може вважатись належним доказом направлення постанови рекомендованим листом боржнику.

Водночас, лише сам факт не направлення такої постанови не позбавляє стягувача права на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, і так само не знімає з боржника обов`язку його виконання. З цього слідує, що лише невиконання виконавцем вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» не може беззаперечно свідчити про незаконність вчинених виконавцем заходів з примусового виконання рішення, і такі наслідки законом не встановлені.

З урахуванням того, що на даний час боржник обізнаний із матеріалами виконавчого провадження, в тому числі і з постановою про відкриття виконавчого провадження, є достатнім констатувати факт недотримання виконавцем вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, саму постанову про відкриття провадження боржник не оскаржує.

Аналізуючи доводи боржника щодо незаконності постанов державного виконавця про арешт коштів, тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, тимчасового обмеження у праві керування, накладення штрафу, суд звертає увагу, що визначеною законом підставою для їх застосування є виключно наявність у боржника заборгованості зі сплати аліментів у передбаченому законом розмірі. Законом не зумовлено застосування таких заходів в залежності від отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, або інших документів виконавчого провадження.

Наявність у боржника заборгованості зі сплати аліментів підтверджується дослідженими судом матеріалами, зокрема Розрахунком заборгованості, і боржником не спростована.

Заборгованість за сплати аліментів у розмірі більш, ніж як за три місяці, не була погашена боржником навіть після того, як він дізнався про відкриття виконавчого провадження.

Суд відхиляє доводи боржника щодо неправильності розрахунку заборгованості і необхідності врахування саме його спеціальності при обрахунку середньої заробітної плати, оскільки такі доводи суперечать положенням статті 195 СК України.

Відповідно до офіційної інформації Держкомстату України, середня заробітна плата працівника по місту Києву складає 21347 грн., що є останніми доступними офіційними даними, які обґрунтовано брались державним виконавцем при розрахунку заборгованості.

Таким чином, встановивши наявність у боржника заборгованості зі сплати аліментів у відповідному розмірі, державний виконавець правомірно застосував до боржника передбачені законом примусові заходи, а також внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Доказів того, що картковий рахунок боржника має спеціальний режим використання, суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 21.08.2025 р.

Суддя Є.В. Діденко