ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8212/25 Справа № 215/7490/24 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М.О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

18 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

заслухавши доповідь судді доповідача Зубакової В.П.по апеляційній скарзіпозивача ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 не погодився із вказаною ухвалою суду, у зв`язку з чим подав апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, яке мотивоване тим, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом станом на 01 січня 2024 року становить 3028,00 грн., що перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

До апеляційної скарги на підтвердження майнового стану надано довідку з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради за № 619 від 03 лютого 2025 року, в яких зазначено дохід позивача за 2024 рік.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду 01 серпня 2025 року клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Зменшено розмір судового збору за подання апеляційної скарги позивачем ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року з 1 816,80 грн. до 1 350,00 грн.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Тернівського районногосуду міста Кривого РогуДніпропетровської областівід 26 лютого 2025 року - залишено без руху, для чого надано строк для усунення названих вище недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

ОСОБА_1 , 13 серпня 2025 року, подав до Дніпровського апеляційного суду заяву про відкриття провадження по справі після усунення недоліків. Заява обґрунтована тим, що у зв`язку з тяжким матеріальним станом з місячним доходом нижче рівня прожиткового мінімуму ОСОБА_1 важко звертатися до суду, тому що потрібно 30 грн. на поштові послуги, які він використав на звернення до суду. Хворіє, хворіє мати яку він доглядає, відсутні кошти на конверт та поштові послуги. Суддя повинен з`ясувати, чи можливо годуватися, одягатися за ці кошти та належним чином відреагувати, але суд тлумачить, що місячний дохід позивача перевищує 3 028,00 грн., а суд повинен вираховувати процент від річного доходу. Суддя не бере до уваги те, що судовий збір перевищує 5 % розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, а це 1350 грн. Суд не оцінює специфічний, доречний та важливий аргумент по справі, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, тому позивач просить звільнити його від сплати судового збору по даній справі, у зв`язку з тим, що судовий збір перевищує 5 % розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, а це 1350 грн.

Однак, вищенаведеним обставинам, зокрема й майновому стану заявника, судом надано оцінку при вирішенні попереднього клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року, а нових об`єктивних підстав ним не зазначено.

Колегія суддів повертає заявлене клопотання без розгляду, оскільки вважає такі дії заявника, звернення до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору з одних і тих же підстав вдруге, зловживанням процесуальними правами, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Тобто, цивільне процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Згідно положень частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Зловживання процесуальними правами це протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовні відповідають вимогам цивільних процесуальних норм, але здійснюються з корисним або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя у цивільних справах та (або) інтересам учасників справи, чи недобросовісна поведінка в інших формах.

Наведений у частині другій статті 44 ЦПК України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 757/61850/18-ц (провадження № 61-22707св19) та від 15 липня 2021 року у справі № 420/698/21 (провадження № К/9901/18953/21).

Європейський суду з прав людини застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 і № 18589/02).

Отже, вимоги ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2025 року не виконано, станом на 18 серпня 2025 року судовий збір не сплачено.

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Отже, ОСОБА_1 , звернувшись до суду із апеляційною скаргою на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року, не виявив належної зацікавленості у розгляді справи, що вказує на відсутність у нього зацікавленості у вирішенні спору по суті.

За таких обставин апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про зобов`язання вчинити певні дії необхідно вважати неподаним та повернути її скаржнику.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

У X В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2024 року залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року - вважати неподаною та повернути.

Цивільну справу № 215/7490/24 повернути до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги направити всім учасникам справи, апеляційну скаргу та додані до неї матеріали направити заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: