Справа № 515/1653/24
Провадження № 2/513/345/25
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретарів судового засідання Русавської Н.В. Филипчук Л.В., позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Давиденка К.В., в порядку загального позовного провадження в залі суду с. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав,
Представник позивачки - адвокат Давиденко Костянтин Вікторович звернувся до Татарбунарського районного суду з вказаним позовом в якому просить: позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У зв`язку з тим. що позивач піклується за долю сина та не хоче, щоб у майбутньому відповідач мав можливість пред`явити до нього будь-які претензії майнового характеру, тому, в інтересах сина, звертається до суду з даним позовом. Також вона хоче вільно міняти сину місце проживання та вчиняти всі дії самостійно які потребують згоди другого з батьків, щоб кожного разу не благати відповідача надати той чи інший дозвіл. Також її син вже достатньо дорослий та вразі необхідності, на її думку, зможе висловити свою думку з приводу позбавлення відповідача батьківських прав.
Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2024 року зазначена цивільна справа передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2024 року справа передана судді Рязановій К.Ю.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року позовна заява була залишена без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків.
04 грудня 2024 року через систему Електронний суд від представника позивачки адвоката Давиденко К.В. надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 05 грудня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з призначенням справи у підготовче судове засідання.
07 лютого 2025 року від голови Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області В. Бойка на електронну адресу суду надійшло клопотання про долучення до справи копії рішення Виконавчого комітету Старокозацької сільської ради від 28 січня 2025 року №6 разом з висновком.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Давиденко К.В. позов підтримали з підстав викладених у ньому та просили його задовольнити. Також ОСОБА_1 зазначила, що чоловік не піклується про дитину, розлучились з чоловіком у 2018 році, насилля щодо дитини не було, щодо до неї, то було психологічне, телефонував дитині тільки один раз, остання зустріч була біля магазину, подарував дитині машинку іграшку, і все.
Також судом була заслухана дитина, ОСОБА_3 , у присутності психолога ОСОБА_6 , який повідомив що він живе з мамою і татом, мама ставиться добре, піклується, тата звати ОСОБА_7 , він захищає його. Є інший батько, якого звати ОСОБА_8 , бачив його 6 місяців назад, він не подобається йому. Тато ОСОБА_8 подарував іграшку - швидку допомогу, це було біля магазину. До школи відводить його тато ОСОБА_7 , тато ОСОБА_7 не б`є . Не хоче тата ОСОБА_9 і не любить його, він поганий.
У судове засідання призначене на 20 серпня 2025 року позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Давиденко К.В. не з`явились, представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, від нього надійшла письмова заява, в якій він просив суд справу розглядати без їх участі.
Відповідачу ОСОБА_2 судові виклики надсилались за адресою його місця проживання, однак на адресу суду повертались конверти з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.
Згідно з пунктом 4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади.
Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив.
За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні 02 липня 2025 року пояснила, що привела ОСОБА_11 до садочку мама. Дитина завжди охайна, чиста. Спочатку мама приходила сама, потім з`явився тато ОСОБА_7 , який часто приводив та забирав дитину. Біологічного батька ОСОБА_11 ніколи не бачила. Тато ОСОБА_7 приділяє багато уваги дитині. Дитина розумна, активна та відкрита, завжди все розповідав. Садочок відвідував з листопада 2018 року по кінець старшої групи червень 2021 року.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні 02 липня 2025 року пояснила, що ОСОБА_11 та його маму знає, це її сусіди. Біологічного батька ОСОБА_11 ніколи не бачила. Коли ОСОБА_15 почав жити біля них йому було 3 роки. За цей період знаю лише батька ОСОБА_16 .
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки у судове засідання 20 серпня 2025 року учасники справи не прибули, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення позивач та її представника, також судом була заслухана думка дитини, допитавши свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.
Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_17 .
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Нормою ст. 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Як роз`яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
За нормою п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Заочним рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 січня 2019 року шлюб, зареєстрований 28 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 181, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мають одну неповнолітню дитину, розірвано.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 10 травня 2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 10 травня 2019 року ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про шлюб № 144. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_20 .
Згідно довідки №04.1-29/1609 від 07 жовтня 2024 року виданої Старокозацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею зареєстровані та проживають: чоловік ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , свекруха ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до характеристики Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 04.1-29/2303 від 08 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання в конфліктних ситуаціях на території сільської ради не помічена. До адміністративної та кримінальної відповідальності не притягалась. Скарг відносно ОСОБА_1 до сільської ради не надходило.
Відповідно до характеристики виданої Старокозацьким ліцеєм Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_15 навчається в даній школі з першого класу. Під час навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, уважний учень. Навчається в міру своїх сил. На уроках завжди зосереджений, не відволікається. Має добрий загальний розвиток. Веселий, товариський, самостійний, дисциплінований. Дотримується правил поведінки для учнів. Охоче вступає в контакт з оточуючими, любить працювати і відпочивати з іншими. Підтримує дружні стосунки з однокласниками. Батько ОСОБА_2 не відвідує школу в якості батька, не відвідує батьківські збори, не цікавиться життям сина, не бере участі у вихованні сина.
24 жовтня 2018 року Татарбунарським районним судом Одеської області було видано судовий наказ, відповідно до якого з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 .
Відповідно до довідок № 556 та № 572 виданих 28 листопада 2024 року КНП «Білгород-Дністровська центральна районна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться.
Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого малолітнього сина, не проявляє до нього батьківської турботи, не піклується про дитину, не цікавиться його життям та здоров`ям, дитина проживає з позивачкою та її новим чоловіком, вони займаються його вихованням та утриманням, що з огляду на приписи пунктів 2 частини 1 статті 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.
Разом з тим, суд враховує, що відповідно до положень статей 168, 169 Сімейного кодексу України, відповідач, у разі позбавлення батьківських прав, не позбавлений права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною, так і з позовом про поновлення батьківських прав.
За вимогами частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У спростування наведеного будь-яких доказів відповідачем суду не надано.
За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 150, 164-166, 180, 181 СК України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3, ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 265, 268, 273, 280, 281, 289, 354, 355, 430 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом Одеської області за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 виданий Татарбунарським РС ГУ ДМС України в Одеській області 05 липня 2013 року, останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_2 .
Третя особа: Виконавчий комітет Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, вул. Соборна, 34, с.Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області.
Повний текст судового рішення складено 20 серпня 2025 року.
Суддя К. Ю. Рязанова