Провадження № 2/522/1625/25
УХВАЛА

15 серпня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чорнухи Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Радової Д.Є.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіндікат Лізинг» до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіндікат Лізинг» до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2025 відкрите провадження та призначений розгляд справи у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 03.03.2025.

У підготовче засідання 03.03.2025, 01.05.2025, 29.07.2025, 18.08.2025 сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 03.03.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, в якій заявник просив суд розглядати справи у його відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань або відзиву до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою у підготовче засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, не здійснювалось.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами ст. 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України).

Як зазначено у пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Судом з метою визначення підсудності неодноразово робив запити до відповідних державних органів, а саме:

- згідно відповіді № 730298 від 08.08.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру за вказаними параметрами, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , особу не знайдено;

- згідно з відповіддю Відділу адресної довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 04.09.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по м. Одесі та Одеській області зареєстрованою або знятою з реєстрації не значиться;

- згідно з відповіддю Відділу адресної довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 04.12.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по м. Одесі та Одеській області зареєстрованою або знятою з реєстрації не значиться;

- згідно з відповіддю Відділу адресної довідкової роботи ГУ ДМС України в одеській області від 30.01.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по м. Одесі та Одеській області зареєстрованою або знятою з реєстрації не значиться;

- згідно з інформацією, наданою Департаментом адміністративних послуг Запорізької міської ради №06.4-06/02/11578 від 07.05.2025, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 25.11.2015 по теперішній час.

За таких обставин, справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіндікат Лізинг» до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння підсудна Дніпровському районному суд м. Запоріжжя - за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (Заяви N 29458/04 та N 29465/04), зазначив: Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)".

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст. 32 ЦПК України).

Отже, справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіндікат Лізинг» до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння підлягає передачі за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 27, 31, 32, 187, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіндікат Лізинг» до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння передати за підсудністю (територіальною юрисдикцією) до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя - за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Юлія ЧОРНУХА