Дата документу 20.08.2025
Справа № 334/6715/25
Провадження № 2/334/3619/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

20 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2025 року позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем пред`явлено вимоги про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води та постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які обґрунтовані тим, що в період з 01.01.2021 року по 31.10.2024 року позивач надав відповідачам послуги за вказаною адресою, які відповідачами не сплачені.

Згідно відповіді №1684181, наданою на запит суду з Єдиного державного демографічного реєстру від 20.08.2025 року, інформації щодо ОСОБА_1 не знайдено.

Згідно відповіді №1684196, наданою на запит суду з Єдиного державного демографічного реєстру від 20.08.2025 року, ОСОБА_2 з 23.07.1992 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте знятий з реєстрації 15.12.2023.

На підтвердження можливого права власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем не надано актуальної Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на день звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості.

В матеріалах справи відсутня довідка про склад осіб зареєстрованих в житлі, за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивачем до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування заборгованості відповідачів за отримані житлово-комунальні послуги.

За таких обставин суд не може встановити яка заборгованість існує у відповідачів перед позивачем та за який період.

Позивачем не надано доказів поставки гарячої води, гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , актів зняття показань приладу обліку за спірний період з 01.01.2021 року по 31.10.2024 року. Також позивачем не надано документів на підтвердження фактичного відпуску відповідачам гарячої води за спірний період, актів надання послуг, рахунків на оплату наданих послуг, інших первинних документів бухгалтерського обліку, інформацію про порядок нарахування плати за послуги, інформацію про тарифи за послуги з централізованого водопостачання за спірний період на одну особу, так само позивачем не надано суду доказів направлення або вручення відповідачам документів на оплату спожитої теплової енергії у спірний період.

На підтвердження постачання теплової енергії та централізованого опалення позивачем взагалі не долучено до позовної заяви відповідних доказів - зокрема актів, виставлених рахунків, які щомісячно направлялися/вручалися відповідачам як споживачам із відповідним розрахунком обсягу та вартості наданих послуг. Позивач, заявляючи вимогу про стягнення заборгованості про надані послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії не навів в позовній заяві виклад наступних обставин - яким саме чином нараховувалася щомісячно відповідна сума (чи позивач здійснював нарахування плати за показами будинкового приладу обліку, пропорційно тепловим навантаженням; за якою конкретно формулою зроблено розрахунок та який тариф, на якій підставі застосовано у розрахунку за відповідний місяць). Відповідні докази на підтвердження вказаних обставин (картка обліку теплової енергії за спірний період; або акти щодо зняття показників обліку теплової енергії з будинку/відомості показників будинкового лічильнику; акти постановки на облік приладів обліку теплової енергії, актів про готовність приладів обліку теплової енергії до опалювальних сезонів, тощо) позивачем до позову також не долучено.

За таких обставин суд позбавлений можливості встановити яка заборгованість існує у відповідачів перед позивачем.

Також, згідно позовної заяви зазначено, що факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку, в якому находиться квартира боржника, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону, відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон з зазначенням, що відповідні рішення містяться на офіційному сайті ЗМР.

До позовної заяви не долучено копій рішень Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального періоду 2020-2021, 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024 років у м. Запоріжжя, як і відсутні посилання на відповідні електронні докази (у випадку зазначення позивачем про розміщення вказаних рішень на веб-сайті органу місцевого самоврядування). При цьому у позові не зазначено про неможливість подання вищезазначених доказів (посилань).

Також, за приписами п.1,6,7 глави 3 розділу I Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за №736/27181, право на застосування гербових печаток (для установ, які мають право використовувати державну символіку) або печаток установи із зазначенням найменування установи та ідентифікаційного коду (далі - печатка установи) закріплюється у положенні (статуті) установи і зумовлюється її правовим статусом. Право засвідчення документів та їх копій може надаватися посадовим та іншим особам на підставі довіреності. У посадових інструкціях визначаються повноваження щодо засвідчення документів та їх копій.

Проте всі долучені до позовної заяви розрахункові документи за договором мають лише підпис посадової особи, повноваження якої не підтверджено, а також не скріплені печаткою установи.

Зазначені недоліки позбавляють суддю можливості вирішити питання щодо відкриття провадження по справі.

Натомість, як передбачено ч.1,2,4 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Цей недолік має бути усунутий у визначений судом строк.

З урахуванням заявленого позивачем клопотання про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, суддя звертає увагу позивача, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, а ч. 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, що позовна заява про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води подана без дотримання вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Коломаренко К. А.