Справа № 681/748/25
Провадження 2/681/517/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

позивачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Мушкеєва В.В.

представника відповідача адвоката Кедруна Л.С.

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Полонне за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Полонської міської ради ОТГ, про визначення місця проживання дитини,-

встановив:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 04.09.2019 та визначити місце проживання їхньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю.

Ухвалою судді від17.06.2025 роз`єднано у самостійні провадження позовні вимоги заявлені позивачкою (а.с.31), а ухвалою судді від 18.06.2025 відкрито провадження у справі про визначення місця проживання дитини (а.с.35).

Позов мотивований такими обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_5 , батьком якої є ОСОБА_3 , з яким вона проживала у фактичних шлюбних відносинах, а 04.09.2019 між ними зареєстровано шлюб. Подружні відносини не склались, тому 25.05.2025 було припинено спільне з відповідачем проживання, позивачка перейшла жити з дочкою ОСОБА_6 , та дочкою ОСОБА_7 , 2013 року народження до іншого житла, яке вона наймає. Посилаючись на те, що їхня спільна з відповідачем дитина є малолітнього віку, тривалий час проживає з матір`ю та своєю сестрою ОСОБА_8 у звичних для неї умовах, а батько проживає окремо, тому просила визначити місце проживання дочки ОСОБА_6 з позивачкою.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 , та її представник адвокат Мушкеєв В.В. позов підтримали. Позивачка пояснила, що після припинення в травні 2025 року спільного з відповідачем проживання, вона з дітьми перейшла жити в інше жиле приміщення, при цьому ОСОБА_3 не заявляв вимог, щоб їхня спільна дочка ОСОБА_6 залишилась проживати з ним, він лише вимагав зустрічатись з дитиною. В липні 2025 року вона звернулась до органу опіки та піклування із заявою про визначення місця проживання дитини, а відповідач у свою чергу також подав заяву про участь у вихованні малолітньої дочки. Зазначений орган прийняв рішення, яким визначив місце проживання дитини з матір`ю та встановив дні і години зустрічей батька з дочкою. За позицією позивачки і її представника визначення місця проживання дитини у даній ситуації також має вирішити суд.

Представник органу опіки та піклування Іванченко Н.В. позов підтримала, пояснила, що за зверненням позивачки та відповідача органом який вона представляє були прийняті вище згадані рішення, а попередньо з`ясовувались умови проживання обох батьків, їх взаємовідносини, вияснялась прихильність дитини до матері та батька. Вважає, що суд має визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 з матір`ю.

Представник відповідача адвокат Кедрун Л.С. позов заперечив, пояснив, що його довіритель ніколи визнавав і не оспорював, що їхня із позивачкою дочка ОСОБА_6 , після припинення сторонами спільного проживання, має проживати разом із матір`ю. ОСОБА_3 бажає приймати участь у вихованні дитини шляхом надання для нього зустрічей з дочкою, а тому спір між батьками про місце проживання дитини відсутній, що є підставою для відмови у задоволенню позову.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази суд зазначає про таке.

Встановлено, що сторони спільно проживали у фактичних шлюбних відносинах в належній для ОСОБА_3 квартирі АДРЕСА_1 , та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_9 , а 04.09.2019 між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб.

Наведені обставини визнаються сторонами, а також підтверджуються даними свідоцтва про народження ОСОБА_4 , де її батьками значаться ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (а.с.10).

У травні 2025 року позивачка та відповідач у зв`язку з виникненням у їхньому житті обставин, через які ОСОБА_1 ініціювала розірвання шлюбу, припинили спільне проживання, позивачка разом із спільної з ОСОБА_3 дочкою ОСОБА_10 , а також із своєю дочкою ОСОБА_7 , 2013 року народження, перейшла проживати у наймане житло, розташоване в АДРЕСА_2 .

За даними висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради ОТГ 28.07.2025, № 197, ОСОБА_1 08.07.2025 звернулась до служби у справах дітей зазначеного виконавчого комітету із заявою про визначення місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_4 . В ході розгляду заяви працівниками служби у справах дітей були проведені бесіди з батьками дитини, зокрема з ОСОБА_3 , котрий не заперечив, що після припинення спільного проживання з позивачкою, їхня малолітня дочка ОСОБА_6 буде проживати з нею. При цьому вище названий орган опіки та піклування прийняв рішення, яким визначив місце проживання дитини з матір`ю. (а.с.59-62).

Відповідно до висновку щодо розв`язання спору про визначення способу участі батька ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_10 , відповідач 18.07.2025 також звернувся до служби у справах дітей виконавчого комітету Полонської міської ради ОТГ із заявою про участь у вихованні своєї доньки. З цього питання орган опіки та піклування прийняв рішення № 198 від 25.07.2025, яким встановив для батька відповідні години побачення з дитиною (а.с.91-94).

Вирішуючи питання з приводу заявленої ОСОБА_1 вимоги позову суд виходить із такого.

Частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з встановленими у справі обставинами, які жодним з її учасників не оспорюється, ОСОБА_1 у липні 2025 перейшла жити від відповідача в інше житло разом їх спільною малолітньою дочкою ОСОБА_10 , батько якої цього не оспорював і не оспорює.

Крім того, у наявних у справі доказах відсутні дані, що ОСОБА_3 натепер або у майбутньому має намір змінити місце проживання дитини. До того ж місце проживання малолітньої дочки з матір`ю визначено згаданим вище рішенням органу опіки та піклування, яке відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

За приписами частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, задоволення позову про визначення місця проживання дитини з одним із батьків може бути ухвалено лише якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, тобто за наявності між ними такого спору.

Натомість сторони у досудовому порядку фактично за взаємною згодою, а також за рішенням органу опіки та піклування визначили місце проживання їхньої малолітньої дочки ОСОБА_4 з матір`ю, а тому відсутні підстави вважати порушеним, невизнаним чи оспорюваним право позивачки на проживання з нею її дитини, а відтак позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у прийнятій ним постанові від 13.04.2024 у справі № 730/921/21 у подібних спірних правовідносинах дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, яким відмовлено позивачці у позові щодо визначення місця проживання дитини, за аналогічних як у даній справі обставин.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд,-

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачка ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Полонської міської ради ОТГ, , місцезнаходження: вул. Лесі Українки, 114 м.Полонне Шепетівського району Хмельницької області поштовий індекс 30501.

Суддя: