Справа № 172/205/25
Провадження № 2/172/102/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г.

за участі секретаря судового засідання Глушко О.М.

представника позивача - Наконечної А.В.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 05.01.2022 року ОСОБА_1 підписав заяву з метою отримання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі договору відкритий картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку з відновлювальною кредитною лінією до 200000,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором, а також сплатити відсотки за користування кредитом, комісії, пеню на умовах, передбачених договором. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії - 12/25, тип - Універсальна. Згодом відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: кредитна картка № НОМЕР_2 , строк дії 03/24, кредитна картка № НОМЕР_3 , строк дії - 06/27, кредитна картка № НОМЕР_4 , строк дії 04/28. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, однак відповідач в порушення умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.01.2025 року утворилася загальна заборгованість за кредитом у сумі 245697,03 грн. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Наполягала на своєчасності звернення до суду так як у відповідача є значний борг. Наявність кримінального провадження не змінює того факту, що боржник повинен повернути грошові кошти, оскільки той не звертався з позовом до суду про визнання дій з перерахунку його коштів третіми особами шахрайськими. Також відповідач сам сприяв зняттю коштів з його рахунку, якщо й не сам вчинив відповідні дії.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Також представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». Вказує, що відповідач є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та має, зокрема, картку Універсальну № НОМЕР_3 , яка станом на 10 травня 2024 року була заблокована операторами ПриватБанку. 12 травня 2024 року невідома особа за допомогою телефонного зв`язку, шахрайським шляхом, представившись працівником ПриватБанку, змусила відповідача відповісти на смс-повідомлення, у зв`язку з чим, незрозумілим для нього чином, на прізвище відповідача була відкрита ще одна картка Універсальна № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), з якої були виведені кошти на загальну суму 197226,53 грн. Тому обставини, щодо наявності боргу стосуються картки Універсальна № НОМЕР_4 , яка була відкрита 12.05.2024 року шахрайським шляхом на ім`я відповідача та з якої викрадені кошти в сумі 197226,53 грн. За обставинами щодо незаконного, шахрайського оформлення кредитної картки Універсальна та викраденню з неї 197226,53 грн., відповідач звернувся до правоохоронних органів, де була порушена кримінальна справа за ч. 4 ст. 190 КК України. Відповідач є непрацездатною особою пенсіонером, розмір його пенсії на місяць, на час виникнення спірного кредиту, складав 2980 грн. Вважаємо, що в діях позивача є порушення, які потягли за собою безпідставне та неправомірне надання відповідачу у користування кредитної картки, розмір кредитного ліміту якої був одразу встановлений в сумі 200000,00 грн. Крім цього банк при наявності заблокованої картки Універсальна № 340807, відкрив іншу картку Універсальна з № НОМЕР_4 та надав можливість відповідачу проводити операційні дії по розпорядженню коштами по ній, хоча він є неблагонадійним клієнтом. Банком без особистого підтвердження відповідача з його мобільного телефону 066-929 24-79 (іншого засобу зв`язку банку він не надавав, і саме цей номер зазначено у позовній заяві) були переведені кошти з картки Універсальна № НОМЕР_4 , сума яких перевищувала 1000 грн. Особисто відповідачем не були прийняті дії (підписання договору, правил, погоджень і т.д.) по відкриттю картки Універсальна № НОМЕР_4 . При відкритті картки Універсальна № НОМЕР_4 відповідач ніяких документів (договір, правила, погодження і т.д.) не підписував і не підтверджував особисто. Позивач посилається на підписання 05.01.2022 року з відповідачем Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, але ця Заява була підписана при відкритті ним карткового рахунку для отримання пенсії (№ 275894) і була ним підписана безпосередньо у відділенні банку. Картка Універсальна № 817981 була відкрита дистанційно віртуально відповідно до довідки на 19 аркуші справи), без участі відповідача і ніяких Заяв або додаткових угод до неї він не підписував і своєї згоди банку не надавав. Згідно з випискою за договором № б/н за період з 05.02.2022 по 06.01.2025 року (а.с.17) вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, здійснював операції зі зняття готівки та поповнення готівкою кредитної картки в банкоматах/терміналах самообслуговування ПриватБанку, поповнення мобільного телефону, покупки в магазинах, сплачував кошти за різні послуги, здійснював перекази грошових коштів як на власну картку, так і на картки інших осіб, користувався продуктами «ПриватБанк». З цієї ж виписки вбачається, що в період з 12.05 по 13.05.2024 року, дев`ятьма платежами, був здійснений переказ з його картки грошових коштів різними сумами: 21050 грн., 30050 грн., 19700 грн., 20205 грн., 21215 грн., 20205 грн., 19195 грн., 19700 грн., 20205 грн., на загальну суму 197226,53 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед банком станом на сьогодні становить 245697,03 грн., з яких саме сума 197226,53 грн. є сумою основного боргу. Вважає, що позов не може бути задоволений через те, що відповідач не отримував цих коштів та не бажав їх отримання, але коли він дізнався про списання з його банківської картки кредитних коштів, то прийняв всі можливі заходи з вирішення цієї ситуації, а саме: звернувся 12.05.2024 року із відповідною заявою до правоохоронних органів, де було зареєстроване кримінальне провадження № 0000116 від 13.05.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, досудове розслідування по якому ще триває; звернувся з відповідною заявою до ПриватБанку, яка по суті залишилася без належного розгляду. Вважаємо, що дана спірна ситуація склалася через неналежне виконання своїх службових обов`язків та недбальства працівниками ПриватБанку.

Позивач скористався своїм правом та надав суду відповідь на відзив.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

05.01.2022 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому у письмовому вигляді.

Згідно з довідкою банку від 06.01.2025 року у зв`язку з підписаним між ним та позичальником кредитним договором, відповідачу були видані такі кредитні картки: 04.10.2022 року за № НОМЕР_2 , строк дії якої до 03/24, тип картки «Універсальна», 05.01.2022 року за № НОМЕР_1 , строк дії якої до 12/25, тип картки «Універсальна», 06.03.2024 року за № НОМЕР_3 , строк дії якої до 06/27, тип картки «Універсальна», 12.05.2024 року за № НОМЕР_4 , строк дії якої до 04/28, тип картки «Універсальна».

Відповідно до довідки банку від 06.01.2025 року відповідачу 05.01.2022 року був встановлений кредитний ліміт 11000,00 грн., який у подальшому був збільшений до 200000,00 грн. (10.03.2024) та зменшений до 0,00 грн. (03.09.2024).

З виписки за договором № б/н за період з 05.01.2022 по 06.01.2025 року вбачається, що позичальник за весь час користування кредитною карткою здійснював операції з переказу грошових коштів, поповнення кредитної картки, поповнення мобільного телефону, сплачував кошти за комунальні та інші послуги, покупки в магазинах, аптеках тощо в незначних сумах.

З цієї ж виписки вбачається, що 12.05.2024 року були здійснені перекази грошових коштів різними сумами: 20205 грн., 19700 грн., 19195 грн., 20205 грн., 21215 грн., 20205 грн., 19700 грн., 30050 грн., 21050 грн. на інші рахунки.

На підтвердження позовних вимог банком надано розрахунок, відповідно до якого заборгованість відповідача перед кредитором станом на 02.01.2025 року становить 245697,03 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 194217,06 грн., заборгованості за простроченими відсотками 51479,97 грн.

За інформацією СВ ВП № 1 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області у відділенні перебуває кримінальне провадження № 0000116 від 13.05.2024 року за заявою відповідача за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа близько 13.00 год. 12.05.2024 року направила ОСОБА_1 на його мобільний телефон повідомлення з пропозицією отримання соціальної допомоги. Заявник перейшов за посиланням та натиснув підтверлдження. Після цього в період часу з 14.50 год. до 15.40 год. в цей же день з його банківського кредитного рахунку невідома особа, з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа грошовими коштами на загальну суму 248226,89 грн. На даний час досудове розслідування триває.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Відповідно до частин сьомої - дев`ятої розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17) від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц (провадження № 61-30583св18) та інших.

Встановивши, що жодними доказами не підтверджується, що ОСОБА_1 в період спірного списання грошових коштів реєструвався у системі інтернет-банкінгу «Приват24» та використовував її з метою доступу до відкритих на його ім`я у ПАТ КБ «ПриватБанк» карткових рахунків, суд приходить до висновку про відсутність обставин, які безспірно доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

На підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, зокрема, несанкціоноване списання грошових коштів з рахунків позивача, приходить до висновку про те, що наявні правові підстави для відмови у задоволені позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, згідно з якою у разі відмови у задоволені позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 525, 526, 610, 611, 1054 ЦК України, -

У Х В А Л И В

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Г. Битяк