Справа № 703/1104/25
Провадження № 22-ц/801/1606/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Демченко І. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 рокуСправа № 703/1104/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Голоти Л.О., Матківської М.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 22 травня 2025 року, ухвалене суддею Демченко І.В., в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту,

встановив:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі ТОВ ФК «Артеміда-Ф») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути на його користь з ОСОБА_1 за договором №847268 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27 червня 2020 року 23 072,79 грн.

В обґрунтування позову ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» зазначило, що 27 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ Лінеура Україна») та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір №847268 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов вказаного договору, кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 6 000 гривень на 30 днів на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

22 лютого 2021 року на підставі договору факторингу №015-220221 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» відступило право вимоги за вказаним вище кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» (далі - ТОВ «Сіроко Фінанс»).

У подальшому, 05 лютого 2024 року на підставі договору факторингу №20240205/1 ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Артеміда-Ф». А відтак позивач набув право вимоги, в тому числі, і до відповідача за кредитним договором №847268 від 27 червня 2020 року.

Станом на 25 лютого 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 23 072,79 грн: 6 000 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 13 680 грн залишок заборгованості по процентам за користування; 3 392,79 грн інфляційне збільшення.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 22 травня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором №847268 від 27.06.2020 в розмірі 11043 грн 98 коп (одинадцять тисяч сорок три гривні 98 копійок). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» витрати зі сплати судового збору в сумі 1159 грн 16 коп (тисяча сто п`ятдесят дев`ять гривень 16 копійок).

Частково не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3 350 гривень. Також просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства судові витрати в ході апеляційного розгляду справи, що складаються із витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 4 000 гривень.

У скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було враховано висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду. Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежного від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Судом не було враховано надані позивачем докази та їх зміст, проігноровано наведений позивачем опис робіт (наданих послуг), що свідчить про надмірний формалізм, а також не взято до уваги зміст укладеного між сторонами договору.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, встановивши, що відповідачем не спростована наявність заборгованості станом на день розгляду справи дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню. Що стосується заборгованості за процентами, то суд частково задовольнив позовні вимоги в цій частині та стягнув заборгованість по процентах, нарахованих в межах строку кредитування за стандартною процентною ставкою, яка становить 3420 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення процентів в розмірі 10260 грн суд відмовив, так як вони нараховані поза межами строку кредитування. Враховуючи суму заборгованості, яка стягнута судом, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми інфляційних втрат в розмірі 1623,98 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд дійшов висновку, що з огляду на часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 1159,16 грн. При цьому суд дійшов висновку, що підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 7 000 грн не має, оскільки позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу надав лише договір про надання правової допомоги та орієнтовний розрахунок суми судових витрат. Первинні документи, які б підтверджували обсяг та вартість наданих послуг, відсутні, а наданих доказів недостатньо, щоб оцінити чи дійсно такі послуги надавались позивачу по даній справі.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором останнім не оскаржується, а відтак рішення суду в цій частині в силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Позивачем оскаржується рішення суду лише в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

За змістом статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Із вказаного слідує, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру; - погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Апеляційним судом встановлено, що звертаючись до суду із позовом ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» просило стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000 гривень.

На підтвердження витрат на правничу допомогу до позовної заяви було надано наступні документи:

1. Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1269270 від 21 лютого 2025 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» на підставі договору про надання правової допомоги №20250210.3 від 21 лютого 2025 року уповноважило адвоката Бачинського О.М. надавати йому правову допомогу, в тому числі у судах загальної юрисдикції (а.с.8).

2. Договір про надання правової допомоги №20250221.3 від 21 лютого 2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» в особі директора Шмагало А.І. та адвокатом Бачинським О.М. (а.с.37-38).

У розділі 4 договору сторони погодили порядок здійснення розрахунків:

- у разі ухвалення судом рішення суду на користь клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі) або у разі оплати боржником суми заборгованості на стадії судового розгляду справи клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень (п.4.2);

- у разі ухвалення судом рішення суду про часткове задоволення позовних вимог клієнта, клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (п.4.3);

- клієнт зобов`язується здійснити оплату наданої адвокатом правової допомоги впродовж 10 днів з моменту постановлення судом рішення суду (п.4.4);

- за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін (сторонами) (п.4.5).

3. Орієнтовний розрахунок суми судових витрат, в якому зазначено, що витрати на правничу допомогу адвоката, які очікує понести позивач, складають 7 000 гривень і в цю суму включаються:

- оплата послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви;

- оплата послуг адвоката за підготовку позовної заяви у справі;

- оплата послуг адвоката за збирання доказів долучених до позовної заяви;

- оплата послуг адвоката за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи (а.с.39).

За обставинами цієї справи не викликає сумнівів, що при розгляді справи у суді першої інстанції позивачу надавалася професійна правова допомога адвокатом Бачинським О.М. на підставі договору про надання правової допомоги №20250221.3 від 21 лютого 2025 року.

Вказане підтверджується також і рахунком №1 від 27 травня 2025 року на суму 3 350 грн, актом №1 від 27 травня 2025 року приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги №20250221.3 від 21 лютого 2025 року, платіжною інструкцією від 27 травня 2025 року №1820 на суму 3 350 грн, які додані до апеляційної скарги.

Вказані докази приймаються апеляційним судом, оскільки не дивлячись на їх неподання підстав для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу не було.

Верховним Судом у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі №757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) сформовано підхід, який є усталеним та відповідає критеріям ЄСПЛ, про те, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у стягненні витрат на правову допомогу з підстав ненадання первинних документів. Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Артеміда-Ф» витрат на правничу допомогу підлягає скасуванню із ухваленням в цій частині нового рішення.

Враховуючи часткове задоволення вимог позову (на 47,86%) та беручи до уваги вимоги п. 4.3 договору про надання правової допомоги №20250221.3, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Артеміда-Ф» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 350 гривень.

Також в апеляційній скарзі ТОВ «ФК Артеміда-Ф» просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в розмірі 4 000 гривень.

На підтвердження витрат на правничу допомогу до апеляційної скарги додано:

1. Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1358491 від 27 травня 2025 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» на підставі договору про надання правової допомоги №К від 26 травня 2025 року уповноважило адвоката Бачинського О.М. надавати йому правову допомогу, в тому числі у Вінницькому апеляційному суді (а.с.85).

2. Договір про надання правової допомоги №К від 26 травня 2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» в особі директора Шмагало А.І. та адвокатом Бачинським О.М. (а.с.93-94).

У розділі 4 договору сторони погодили порядок здійснення розрахунків:

- у разі ухвалення судом рішення (постанови) суду на користь клієнта (задоволення судом позовних вимог (вимог в апеляційній скарзі) у повному обсязі) клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень (п.4.2);

- клієнт зобов`язується здійснити оплату наданої адвокатом правової допомоги впродовж 10 днів з моменту постановлення судом рішення (постанови) суду (п.4.4);

- за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін (сторонами) (п.4.5).

3. Орієнтовний розрахунок суми судових витрат, в якому зазначено, що витрати на правничу допомогу адвоката, які очікує понести позивач, складають 4 000 гривень і в цю суму включаються:

- оплата послуг адвоката за аналіз отриманого клієнтом/позивачем рішення місцевого суду, судової практики, визначення перспективи подання апеляційної скарги;

- оплата послуг адвоката за підготовку і подання позовної апеляційної скарги;

- оплата послуг адвоката за збирання доказів долучених до апеляційної скарги;

- оплата послуг адвоката за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи в апеляційній інстанції (а.с.95).

Враховуючи вищенаведені норми, а також вимоги п. 4.2 договору про надання правової допомоги №К від 26 травня 2025 року, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в розмірі 4 000 гривень.

Керуючись ст. 137, 141, 364, 367, 375, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аретміда-Ф» задовольнити.

Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 22 травня 2025 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрат на правничу допомогу скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» () 3 350 (три тисячі триста п`ятдесят) гривень витрат на правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції.

У решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» () 4 000 (чотири тисячі) гривень витрат на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді Л.О. Голота

М.В. Матківська