Справа № 348/1270/25
Провадження по справі № 2/354/486/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 серпня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання: Старунчак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (надалі- ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») звернулося в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024 року в розмірі 21039,42 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (надалі ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») та ОСОБА_1 був укладений в електронній формі договір про надання фінансового кредиту №18687-04/2024. Згідно з умовами кредитного договору ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало відповідачці кредит у сумі 10700,00 грн, строком на 100 днів, до 23.07.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені кредитним договором. Відповідачка підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором W254. Відповідно до умов кредитного договору, кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024 року виконало в повному обсязі та надало відповідачці грошові кошти у розмірі 10700,00 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на вказану позичальником платіжну картку. Відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом. 24.09.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позивачем укладено договір факторингу №24092024, на підставі якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» право вимоги до відповідачки за договором про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24092024 від 24.09.2024 року сума заборгованості ОСОБА_1 за договором №18687-04/2024 становить 21039,42 грн., з яких: 9422,42 грн заборгованість за тілом кредиту; 11617,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками. 14.05.2025 року відповідачці була надіслана претензія про погашення кредитної заборгованості, яка залишена без відповіді. Із урахуванням наведеного позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024 року у сумі 21039,42 грн, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Відповідно до ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2025 року вказана справа передана на розгляд до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області за підсудністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2025 року вказана справа передана у провадження судді Ваврійчук Т.Л.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20.06.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав через підсистему «Електронний суд» клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 19.08.2025 року повторно не з`явилася, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлялася належним чином, що підтверджується трекінгом відстеження АТ «Укрпошта» з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позовну заяву до суду не подавала.

Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 15.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 на підставі Заявки-анкети останньої, укладено в електронній формі договір про надання фінансового кредиту №18687-04/2024, відповідно до якого Товариство надало відповідачці фінансовий кредит у розмірі 10700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених договором. Тип кредиту кредит; мета отримання кредиту на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 100 днів; дата надання кредиту 15.04.2024 року; наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 23.07.2024 року (п.п.1,1, 1.2 договору). Вказаний договір підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W254.

Відповідно до п.1.4 договору сторони погодили, що за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Згідно п.1.4.1 договору процентна ставка становить 2,50% на добу та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього договору.

За умовами п.1.5 договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору.

Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-62ХХ-ХХХХ-6915 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту-п.1.6 договору.

За користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти. Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору-п.3.1 договору.

Відповідно до умов п.п.2.5-2.18 договору для створення Особистого кабінету Клієнт на Сайті товариства вводить свій особистий або фінансовий номер телефону та підтверджує його шляхом введення коду з смс-повідомлення, або приймає вхідний дзвінок від Товариства та підтверджує відповідну дію. Після входу (авторизації) до Особистого кабінету, Клієнт для отримання кредиту заповнює Заявку-Анкету. У Заявці Клієнт зобов`язаний вказати повні, точні і достовірні особисті дані відповідно до ідентифікаційних документів, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання кредиту Клієнту. Товариство протягом 1 робочого дня з дати отримання Заявки приймає рішення про надання кредиту або про відмову в наданні кредиту та інформує Клієнта про попереднє прийняття рішення про видачу кредиту через смс-повідомлення, а також відповідна інформація зазначається в Особистому кабінеті. Після отримання попереднього рішення про видачу кредиту Клієнт на сайті Товариства проходить ідентифікацію та верифікацію та у випадку її успішного проходження Клієнту підтверджується можливість оформлення кредиту і Товариство направляє до його Особистого кабінету пропозицію укласти електронний договір(оферту) у формі Договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови. У випадку готовності Клієнта прийняти пропозицію(оферту), Клієнт натискає кнопку «Підписати», після чого отримує вхідний дзвінок на номер телефону та вводить отриманий одноразовий ідентифікатор, або йому надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який він вводить у відповідне поле. Введенням коду на Сайті Товариства Клієнт підтверджує прийняття(акцепт) пропозиції (оферти) на укладення кредитного договору(електронний підпис Клієнта накладається на оригінал договору). Укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електрону комерцію». Після здійснення акцепту Позичальником оферти Товариства, що є укладенням договору згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», Товариство накладає на оригінал договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал договору завантажується(надсилається) в Особистий кабінет Клієнта.

Відповідно до п.4.1.4 договору Товариство має право без згоди Клієнта відступити право вимоги з даним договором третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміна сторони-Кредитодавця за цим договором, але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення.

Згідно п.4.3.3 договору Клієнт має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору Клієнт повідомляє Товариство у письмовій формі до закінчення строку, передбаченого для відмови від договору. Протягом 7 календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору, Клієнт зобов`язаний повернути Товариству грошові кошти, одержані згідно з договором та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення (включно) за ставкою, встановленою договором.

Підписанням зазначеного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на його веб-сайті та до укладення цього договору отримала від Товариства інформацію, зазначену в законодавстві про фінансові послуги та діяльність фінансових компаній та інформацію, яка вимагається відповідно до Закону України «Про споживче кредитування»(п.п.7.6-7.7 договору).

У реквізитах позичальника у вказаному договорі зазначено паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце прописки, номер банківської картки ОСОБА_1 :4149-62ХХ-ХХХХ-6915 та контактні номери мобільного зв`язку.

У підписаному ОСОБА_1 електронним підписом Графіку платежів, який є Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №18687-04/2024, сторони погодили графік розрахунків у якому зазначено: дату видачі кредиту-15.04.2024 року; дату повернення кредиту-23.07.2024 року; загальну вартість кредиту-37450,00 грн, з яких: 10700,00 грн - сума кредиту, 26750,00 грн-проценти за користування кредитом; реальну річну проценту ставку у розмірі 136333,96%.

До матеріалів справи також долучено Паспорт споживчого кредиту, підписаний позичальником, відповідно до якого сума кредиту становить 10700,00 грн; строк кредитування-100 днів; мета отримання кредиту-на придбання товарів(робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; спосіб та строк надання кредиту-безготівковим шляхом(кредитні кошти надаються шляхом переказу на банківську карту споживача) протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту; процентна ставка відсотків річних-2,50% в день, що становить 912,50% річних; тип процентної ставки-фіксована; загальні витрати за кредитом 26750,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту - 37450,00 грн; реальна річна процентна ставка-136333,96; кількість та розмір платежів-проценти сплачуються кожні 25 днів, розмір платежу-6687,50 грн, кількість платежів-4, тіло кредиту сплачується в останній день строку кредитування.

Надана позивачем Заява-анкета на отримання фінансового кредиту №18687-04/2024, також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви, зокрема про такі дії: заповнення заяви, автоматичну перевірку, додавання картки, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, підтвердження зміни умов, обробку, підписання договору.

Довідкою №б/н ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» підтвердило, що ОСОБА_1 , з якою укладено договір про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024, була ідентифікована товариством. Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор W254; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику 15.04.2024 о 10:50:08; номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор НОМЕР_1 .

ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці грошові кошти у сумі 10700,00 грн що підтверджується квитанцією про зарахування №374100003 від 15.04.2024 року та листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3426_55 від 28.03.2025 року, яке повідомило, що надає послуги з переказу грошових коштів в національній валюті без відкриття рахунків на підставі ліцензії НБУ №21/788-рк від 01.05.2023 року. Між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 року, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта: 15.04.2024 на суму 10700,00 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua-374100003.

Із проведеного ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024 року, вбачається, що станом на 24.09.2024 року заборгованість ОСОБА_1 становить 21039,42 грн, з яких 9422,42 грн заборгованість за тілом кредиту; 11617,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Вказаним розрахунком також підтверджується, що відповідачка користувалась наданими кредитними коштами та вносила платежі на погашення боргу за кредитом та процентами, зокрема на погашення тіла кредиту сплачено грошові кошти у сумі 1277,58 грн, а загальний розмір платежів, внесених на погашення боргу за процентами станом на 04.06.2024 року становить 11220,73 грн.

АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів листом від 16.07.2025 року за №20.1.0.0.0/7-250711/32328-БТ повідомило про те, що на ім`я ОСОБА_2 у банку емітовано карту № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ).

24.09.2024 року між первісним кредитором ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (Клієнт) та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (Фактор) укладено договір факторингу №24092024, відповідно до якого на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл.73 ЦК України, Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна договору) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості).

Згідно п.1.2 договору факторингу внаслідок передачі (відступлення) Права Вимоги за даним договором, Фактор заміняє Клієнта у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за Кредитними договорами.

Права Вимоги переходять до Фактора з моменту набрання чинності даним Договором, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості-п.1.4 договору.

Загальний розмір Портфеля Заборгованості Боржників, Права Вимоги до яких відступаються, складає 86023912,69 грн станом на дату підписання Сторонами цього Договору (п.6.1 договору).

Згідно п.13.1 договору факторингу цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін, та діє до 31.12.2025 року, але у будь-якому випадку до повного виконання відповідних зобов`язань Сторонами.

Згідно Акту приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Божників від 24.09.2024 року до Договору факторингу №24092024 від 24.09.2024 року, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у повному обсязі прийняло реєстр божників, кількість відступлених прав грошової вимоги-6067, загальна сума заборгованості 86023912,69 грн.

Як вбачається із Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №24092024 від 24.09.2024 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024 року у сумі 21039,42 грн, з яких 9422,42 грн заборгованість за тілом кредиту; 11617,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Платіжною інструкцією №5892 від 24.09.2024 року підтверджується факт перерахування ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на рахунок ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» грошових коштів у сумі 3564318,78 грн в якості плати за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу №24092024 від 24.09.2024 року.

24.09.2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за вих. №18687-04/2024-001 надіслало відповідачці повідомлення про відступлення права вимоги за договором про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024 року та вказало на необхідність погашення наявної заборгованості за кредитним договором.

14.05.2025 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ`направило на адресу відповідачки досудову вимогу, якою повідомило боржника про наявної заборгованості за кредитним договором №18687-04/2024 від 15.04.2024 року у сумі 21039,42 грн та необхідність її погашення.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права.

Частинами 1, 2 ст.509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частиною другою ст.639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.02.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

У силу ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).

Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Окрім того, відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом(ч.2 ст.625 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 року у справі №761/1543/20, від 23.02.2022, у постанові від 19.01.2022 року у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 року у справі №554/8549/15-ц.

Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що 15.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 із дотриманням вимог діючого законодавства був укладений в електронній формі договір про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 10700,00 грн у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на вказану нею банківську картку на строк 100 днів - до 23.07.2024 року.

У вказаному договорі сторони узгодили розмір кредиту, процентів, строк та умови кредитування, відповідальність за несвоєчасне виконання умов договору, тобто досягли згоди щодо всіх істотних умов договору.

ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та надало відповідачці кредит у встановленому розмірі.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом.

Факт переходу права вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до позивача підтверджується вищезазначеним договором факторингу, актом приймання-передачі та витягом із реєстру боржників та платіжною інструкцією про проведення оплати новим кредитором коштів за цим договором на користь первісного кредитора, що відповідає вимогам ст.1077, 1078 ЦК України.

Вказаний договір факторингу у встановленому порядку недійсним не визнаний, тому в силу положень ст.204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаного правочину.

Таким чином, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідачки за договором про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024 року.

У даному випадку позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідачки на свою користь борг за договором про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024 року у розмірі 21039,42 грн., який згідно наданого розрахунку складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9422,42 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 11617,00 грн.

Визначаючись із розміром заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідачки суд звертає увагу на таке.

Пунктом 1.4.1 договору про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024 року визначено, що процента ставка за вказаним договором становить 2,50% в день, яка застосовується у межах строку кредитування, визначеного у п.1.2 договору.

Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін.

Свобода договору не є абсолютною (необмеженою), вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування».

Так, Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав законної сили 24.12.2023 року, внесено зміни до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та доповнено її частиною 5, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Вказаним Законом України №3498-IX від 22.11.2023 року Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, в якому передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів -2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.

Таким чином, нормами Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що при укладенні договорів про споживчий кредит максимальна денна процентна ставка 2,5% застосовується до 22.04.2024 року, 1,5% - до 20.08.2024 року, а з 21.08.2024 року діє процентна ставка 1%.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що розмір процентів, які підлягали до сплати за договором про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024 року із урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» становить 16906,00 грн, з яких: 2140,00 грн проценти за період з 15.04.2024 року по 22.04.2024 року (10700,00 грн тіло кредиту х 2,5 % х 8 днів) та 14766,00 грн - проценти за період з 23.04.2024 року по 23.07.2024 року (10700,00 грн тіло кредиту х 1,5 % х 92 дні).

Таким чином, із урахуванням вказаних у розрахунку заборгованості за договором №18687-04/2024 розміру платежів, внесених позичальником на погашення боргу за процентами у сумі 11220,67 грн, розмір заборгованості за процентами, який підлягає до стягнення із відповідачки за цим договором становить 5685,27 грн(16906,00-11220,67=5685,27), а загальний розмір боргу, включно із боргом за тілом кредиту у сумі 9422,42 грн, складає 15107,69 грн.

Згідно з вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання нею кредиту чи його погашення у строки, визначені договором на рахунок первісного чи нового кредитора, а також доказів того, що на платіжні картки, які є у її користуванні і на які ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» могло здійснити перерахування коштів у сумі 10700,00 грн на виконання умов вищевказаного договору, кошти не надходили та власного контррозрахунку боргу не надала.

За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ ««ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024 року у розмірі 15107,69 грн, з яких 9422,42 грн- заборгованість за тілом кредиту та 5685,27 грн- заборгованість за процентами. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною шостою ст.137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п.п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно правової позиції, висловленої Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 року у справі №648/1102/19 і від 11.11.2020 року у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 7000,00 гривень долучено:

-договір про надання правової (правничої) допомоги №0103 від 01.03.2024 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ», відповідно до умов якого за цим договором Клієнт замовляє, приймає та оплачує, а Виконавець надає Послуги правової(правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва Клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів Клієнта. Порядок розрахунків та інші аспекти виконання договору визначаються Додатком №1 до договору. Детальна інформація про справу, ціна послуг, та інші умови визначається у Замовленні, яке є невід`ємною частиною цього договору;

-замовлення від 15.04.2025 року до договору про надання правової(правничої) допомоги №0103 від 01.03.2024 року, відповідно до якого Виконавець зобов`язується надати послуги з комплексного супроводу судових справ зі стягнення заборгованості стосовно боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №18687-04/2024 від 15.04.2024 року вартістю 7000,00 грн;

-детальний опис наданих послуг від 09.05.2025 року за договором про надання правової(правничої) допомоги від 01.03.2024 року, відповідно до якого АО «Апологет» у справі про стягнення заборгованості із боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №18687-04/2024 у період з 15.04.2025 року по 09.05.2025 року надані наступні послуги: усна консультація Клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором-30 хв; ознайомлення із матеріалами кредитної справи-2 год; погодження правової позиції Клієнта у справі-30 хв; складення позовної заяви -3 год 30хв; подання заяви до суду, усього загальною тривалістю 6 год 30 хв;

-рахунок на оплату від 25.04.2025 року, відповідно до якого вартість послуг АО «Апологет» згідно договору від 01.03.2024 року та замовлення від 15.04.2025 року на комплексний супровід справи щодо стягнення заборгованості становить 7000,00 грн;

-свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я адвокат Усенко М.І. «2093 від 29.09.2018 року, ордер серії ВС №1266140 на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» адвокатом Усенко М.І. за договором №0103 від 01.03.2024 року.

Суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, загальна сума витрат на адвокатські послуги не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.03.2025 року у справі №275/150/22, суд керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

У даній справі відповідачкою не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, а тому приймаючи до уваги те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» задоволено частково на 71,81%(15107,69х100/21039,42), то розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає до стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог становить 5026,70 грн(7000/100х71,81%).

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1739,44 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог(15107,69х2422,40/21039,42).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258-268, 273, 280-283, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №18687-04/2024 від 15.04.2024 року у розмірі 15107(п`ятнадцять тисяч сто сім) гривень 69 коп.

У задоволенні решти позовних вимог-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» сплачений судовий збір у сумі 1739(одна тисяча сімсот тридцять дев`ять) гривень 44 коп та 5026(п`ять тисяч двадцять шість) гривень 70 коп витрат на професійну правничу допомогу.

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», місцезнаходження: 79018 вул.Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28, м. Львів, Львівська область, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК