Провадження № 2/522/2994/25
УХВАЛА

11 серпня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

представника позивача адвоката Реу К. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання та збільшення розміру аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання та збільшення розміру аліментів на дитину.

Із доданих позивачем до позовної заяви документів слідує, що відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України.

Так, відповідно до копії Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2022 № 3, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом визнано призначеним до військової частини НОМЕР_1 солдата запасу ОСОБА_2 , 1979 року народження, водієм другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу першої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-790037А та зараховано до списків особового складу військової частини з 11 березня 2022 року водієм другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу першої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-790037А.

Пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України визначає, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 і від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 виснував, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан і виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що, вирішуючи питання про зупинення на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, переведених на воєнний стан, суд має враховувати, зокрема, чи є належні докази того, що військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи користувався відповідач правничою допомогою під час судового провадження, чи мав можливість самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справа № 557/1226/23.

Ураховуючи вищенаведені висновки Верховного Суду, зважаючи на відсутність інформації про переведення військової частини, в якій проходить службу ОСОБА_2 , на воєнний стан і про залучення відповідача до виконання бойових завдань у зоні бойових дій, ухвалою суду від 30.05.2025 витребувано у Міністерства оборони України інформацію та докази: чи перебуває ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ; чи переведена військова частина НОМЕР_1 на воєнний стан; чи знаходиться ОСОБА_2 в зоні бойових дій; чи виконує ОСОБА_2 бойові завдання в зоні бойових дій; чи може ОСОБА_2 брати участь у судових засідання у справі, в тому числі в режимі відеоконференції.

На виконання зазначеної ухвали суду 21.07.2025 від командира Військової частини НОМЕР_1 надійшов лист, в якому повідомлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2022 солдат ОСОБА_2 був призначений на посаду водія другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу першої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 16.10.2023 № 242 водій другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу першої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 вважається таким, що зниклий безвісти військовослужбовець в районі ведення бойових дій в районі населеного пункту Новодарівка Пологівського району Запорізької області ІНФОРМАЦІЯ_2 , при виконанні бойового завдання, настало внаслідок дій з боку противника окупаційних військ російської федерації та є тимчасовою бойовою людською втратою.

До листа долучено витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 3 від 11.03.2022 та витяг із наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 242 від 16.10.2023 про результати розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців під час виконання бойового завдання.

Представник позивача адвокат Реу К. П. у судовому засіданні проти зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, заперечувала та наполягала на продовженні розгляду справи, посилаючись на необхідність забезпечення прав повнолітньої доньки та малолітнього сина відповідача на отримання аліментів.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб.

Згідно з пунктом другим цього Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом з Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та триває до цього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначена статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Воєнні дії - це організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України. Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Як слідує з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, залучений до забезпечення стримування збройної агресії проти України у період воєнного стану, запровадженого у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України. Вважається таким, що зниклий безвісти військовослужбовець в районі ведення бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні бойового завдання, настало внаслідок дій з боку противника окупаційних військ російської федерації. Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 242 від 16.10.2023 про результати розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців під час виконання бойового завдання, згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_2 вважається таким, що виконував обов`язки військової служби.

Сторони рівні у своїх правах перед судом, обмеження прав сторін не допускається.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Щодо доводів представника позивача, на переконання суду, продовження розгляду справи, зважаючи на наведені вище обставини, призведе до порушення прав відповідача, оскільки останній втрачає можливість реалізувати свої права, здійснювати захист своїх інтересів від претензій з боку позивача, що гарантовано нормами права.

На підставі викладеного, існують обставини відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, що унеможливлюють продовження розгляду даної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі, а тому суд, враховуючи, що зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, є обов`язком суду, вважає за необхідне провадження у справі зупинити до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Керуючись ст. ст. 251, 253, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 522/21027/24-Е за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання та збільшення розміру аліментів на дитину зупинити до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних сил України, що переведені на воєнний стан.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА