Справа № 739/813/25
Провадження № 2/739/290/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Кочура О.О.,

при секретарі Головня І.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником позивача адвокатом Костюченко Владиславом Костянтиновичем до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Костюченка В.К., звернувся до суду із позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання за ним права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла сестра позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входили земельні ділянки, будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач у встановленому порядку своєчасно прийняв спадщину, за його заявою відкрито спадкову справу, оформлені спадкові права на земельні ділянки. Інших спадкоємці, які б прийняли спадщину немає. Незважаючи на прийняття спадщини, позивач позбавлений можливості оформити право власності на будинок з господарським будівлями в порядку спадкування в нотаріальному порядку, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ. З огляду на це позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Новгород-Сіверської міської ради Шахунов М.О. у судове засідання також не з`явився, при цьому подав заяву з проханням справу розглядати без участі представника відповідача, так як міська рада визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований будинок літера «А1-1», 1970 року забудови, загальною площею 84,9 м.кв., житловою площею 47,7 м.кв., до складу якого входять: веранда, номер приміщення «І», площею 10,4 м.кв.; кухня номер приміщення «1-1», площею 18,0 м.кв.; кімната, номер приміщення «1-2», площею 21,6 м.кв.; кімната, номер приміщення «1-3», площею 26,1 м.кв.; комора, номер приміщення «1-4», площею 8,8 м.кв. та господарські будівлі - сарай літера «Б», площею 32,7 м.кв.; сарай літера «В», площею 30,9 м.кв.; сарай літера «Г», площею 30,5 м.кв.; сарай літера «г», площею 12,3 м.кв.; погріб літера «Д», площею 17,7 м.кв. (а.с.8-10). Згідно копії виписки із погосподарської книги Команської сільської ради Новгород-Сіверського району за 1991-1992 р.р. у будинку АДРЕСА_2 мешкала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з чоловіком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вищевказаний будинок належав до суспільної групи колгоспний двір (а.с.7). Правовий режим колгоспного двору визначався положеннями ЦК УРСР. Колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Згідно ст.ст.120-121, 123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору та належало його членам на праві сумісної власності. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-XII був введений в дію Закон України «Про власність».

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ч.3, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Отже, записи у погосподарських книгах, у період дії вказаних нормативно-правових актів, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, виходячи з вищезазначених норм законодавства, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мали право по 1/2 частці у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , кожний.

При цьому, згідно копії інформаційної довідки КП «Новгород-Сіверське МБТІ» від 21.04.2025 року, станом на 31.12.2012 року реєстрація на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 відсутня (а.с.6).

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Чулатів, Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер ОСОБА_4 (а.с.24).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННР № 624741, виданим 04.10.2018 року приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області Шик А.Л. у спадковій справі №262/2018, на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем майна ОСОБА_4 , 1935 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: с. Чулатів, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області. Спадщина на яку видане свідоцтво складається з земельної ділянки площею 1,3669 га, розташованої на території Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, кадастровий номер :08:000:0214 (а.с.13).

Отже, після смерті ОСОБА_4 на підставі ст.1261 ЦК України, його спадщина до складу якої входило також право власності на частку у житловому будинку, з моменту її відкриття перейшла до його дружини ОСОБА_2 , яка належним чином прийняла спадщину.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області померла ОСОБА_2 (а.с.12).

Згідно копії повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області Шик А.Л. №95/01-16 від 14.04.2025 року, ОСОБА_1 дійсно є спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , за його заявою у приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу заведена спадкова справа №122/2024. До спадкового майна входить житловий будинок АДРЕСА_1 . Видати свідоцтво про право на спадщину на вказану нерухомість неможливо, оскільки видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, реєстрації права власності та перевірку відсутності заборони або арешту цього майна. Документи необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем не надані, тому питання щодо оформлення прав на зазначене нерухоме майно має вирішуватися у судовому порядку (а.с.11).

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 набув у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті своєї сестри ОСОБА_2 , яка в свою чергу набула в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 право власності на належну йому частку житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , однак у зв`язку відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме спадкове майно, позивач не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на вищезазначений житловий будинок. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Стосовно господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою. Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки господарські будівлі та споруди є приналежностями головної речі житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись статями 15, 16, 186, 392, 1216-1218, 1220, 1261,1262, 1268,1269 Цивільного кодексу України, статями 76-81, 83,200, 206, 247, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , поданий представником позивача адвокатом Костюченко Владиславом Костянтиновичем до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , право приватної власності, у порядку спадкування за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який має загальну площу 84,9 м. кв., жилу площу 47,7 м. кв. до складу будинку входять: веранда І, площею -10,4 кв.м., кухня 1-1, площею 18,0 кв.м., кімната 1-2, площею 21,6 м. кв., кімната 1-3, площею 26,1 кв.м., комора 1-4, площею 8,8 кв.м. та господарські будівлі: сарай літера «Б», площею 32,7 кв.м., сарай літера «В», площею 30,9 кв.м., сарай літера «Г» площею 30,5 кв.м., сарай літера «г» площею 12,3 кв.м., погріб літера «Д», площею 17,7 кв.м..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Дата складення повного судового рішення 15.08.2025 року.

Суддя О.О.Кочура