Справа № 490/5729/25
н/п 2-н/490/1426/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П. розглянувши матеріали заяви Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИЛА:

Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал»звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить:

- видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті з 01.10.2019 р. по 31.10.2024 р. послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та нарахованої абонентської плати за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 43862,71 грн;

- видати судовий наказ, яким стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за спожиті за період з 01.11.2024 р. по 25.06.2025 р. послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та нарахованої абонентської плати за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 7251,12 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, в одній із вимог заявник просить стягнути заборгованість з боржника ОСОБА_2 .

Разом з тим, згідно інформації, наданої відділом обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області, боржник ОСОБА_2 зареєстрованим в Миколаївській області не значиться.

Тобто, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання одного із боржників.

Відповідно до ч.9 ст.165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Зазначене вище виключає можливість дійти безспірного висновку про обов`язок одного з боржників сплачувати за спожиту електричну енергію за вказаною заявником адресою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно частин 1, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Частинами 1, 2 ст. 544 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Виходячи з аналізу наведених норм, враховуючи неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, право регресної вимоги у солідарних боржників, суддя вважає, що у випадку наявності підстав для відмови у видачі судового наказу відносно одного з солідарних боржників, відсутні підстави для видачі наказу відносно другого боржника, оскільки таким шляхом суд змінює порядок стягнення, визначений заявником при подачі заяви, що є недопустимим в наказному провадженні.

Таким чином, беручи до уваги те, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання одного із боржників, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за спожиті з 01.11.2024 р. по 25.06.2025 р. послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та нарахованої абонентської плати за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 7251,12 грн.

Суд роз`яснює, що згідно ч. 1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 3 - 5, 161, 163, 165, 166 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИЛА:

Відмовити Міському комунальному підприємству «Миколаївводоканал» у видачі судового наказу в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за спожиті з 01.11.2024 р. по 25.06.2025 р. послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та нарахованої абонентської плати за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 7251,12 грн.

Роз`яснити заявнику, що згідно ч. 1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду та з інших поважних причин.

Суддя Н.П. Черенкова