Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4162/25
Провадження №: 2/332/2601/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води,

встановила:

Концерн «Міські теплові мережі» через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2021 по 31.10.2024, на загальну суму 11236,03 грн.

Ознайомившись із позовною заявою, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Із аналізу вказаної норми слідує, що відповідач є індивідуальний споживач фізична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, з яким повинен бути укладений договір про надання житлово-комунальної послуги; або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Однак, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження цієї інформації.

Також, за відомостями Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради (відповідь №06.4-06/02/20842), місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 з 05.10.2004 по 08.12.2020. Станом на теперішній час місце проживання вищезазначеної особи в місті Запоріжжі не задеклароване/зареєстроване.

Зважаючи на викладене, позивач має зазначити докази, що підтверджують право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Відомості,що ОСОБА_1 є користувачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 в матеріалах позову відсутні.

З урахуванням викладеного позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, що унеможливлює визначення обраного позивачем способу захисту своїх порушених прав, тому суддя позбавлена можливості відкрити провадження в справі.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, про необхідність залишення заяви без руху та надати строк заявнику для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у вказаних статтях, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу пропонується усунути вищезазначені недоліки позовної заяви з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

постановила:

Позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Копії ухвали надіслати позивачці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М.Погрібна