Справа № 466/7740/25
Провадження № 2-з/466/73/25
У Х В А Л А

19 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Баєвої О.І.

при секретарі Комарницькій В.-М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Гук Ольги Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

18.08.2025 року на адресу суду надійшла заява від адвоката Гук Ольги Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначає, що 18 лютого 2023 року між ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_1 був укладений попередній договір № 2/17 купівлі-продажу майнових прав на житлову квартиру номер (будівельний) АДРЕСА_1 . На виконання умов даного договору ОСОБА_1 оплатила повну вартість вказаної житлової кватири у загальному розмірі 45 204, 00 дол. США. Згідно вищевказаного правочину ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ» зобов`язувався укласти основний договір не пізніше 31.07.2023 року. Разом з тим, до даного часу такий договір не укладений з невідомих причин і незважаючи на те, що ОСОБА_1 з 2023 року неодноразово зверталась з даного приводу до представників вказаного підприємства у м. Львів, як в телефонному режимі так і безпосередньо в приміщенні представництва у м. Львові, а саме «Golden Space».

При укладенні попереднього договору № 2/17 купівлі-продажу майнових прав на житлову квартиру, представником ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ», а саме ОСОБА_2 на підтвердження легітимності виникнення права на нерухоме майно в майбутньому були надані копії правочинів укладених між Львівським кооперативним фаховим коледжем економіки і права та ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ». Зокрема, відповідно до договору укладеного 12 серпня 2022 року між Львівським кооперативним фаховим коледжем економіки і права (Замовник) та ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ» (підрядник), останній зобов`язувався виконати роботи з капітального ремонту будівлі гуртожитку АДРЕСА_2 . Згідно попереднього договору купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна укладеного 12 серпня 2022 року між Львівським кооперативним фаховим коледжем економіки і права (Продавець/Сторона-1) та ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ» (Покупець/Сторона -2), Сторона 1 зобов`язується продати та передати Стороні-2, а Сторона-2 зобов`язується купити та прийняти від Сторони-1 частину гуртожитку (не менше 67% загальної площі) під літерою «А-5» за адресою: АДРЕСА_3 , а саме об`єкт нерухомості, що буде сформований за результатами технічної інвентаризації.

У відповідь на адвокатські запити Львівський кооперативний фаховий коледж економіки і права та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВСЬКА ОБЛСПОЖИВСПІЛКА» повідомили, що у зв`язку з невиконанням ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ» умов договору на проведення робіт з капітального ремонту гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 , жодних інших правочинів між Львівським кооперативним фаховим коледжем економіки і права та ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ» укладено не було.

Заявник зазначає, що на даний час є всі підстави вважати, що посадові особи ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ» можуть вчиняти дії спрямовані на виведення активів та щодо не допущення в подальшому стягнення з підприємства оплачених ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 45 204, 00 дол. США, оскільки фактично ввели в оману останню щодо наявності майнових прав в ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ».

А тому не вжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачу уникнути виконання фінансових зобов`язань у зв`язку з невиконанням умов попереднього договору № 2/17 купівлі-продажу майнових прав на житлову квартиру номер (будівельний) АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим заявник просить накласти арешт на все належне майно ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ» та на грошові кошти на рахунках відкритих в банківських установах у розмірі 45 204 (сорок п`ять тисяч двісті чотири) долара США та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 65 000,00 (шістдесят п`ять тисяч) грн.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи. За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вивчивши матеріали заяви судом встановлено, що як на підставу виникнення у ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ» зобов`язань перед ОСОБА_1 представник останньої посилається на попередній договір купівлі-продажу майнових прав на житлову квартиру номер (будівельний) АДРЕСА_1 від 18.02.2023 № 2/17. Однак оглянувши вказаний договір, суддя звертає увагу, що такий не посвідчений нотаріально.

Згідно з частиною першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку; (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до частини другої статті 209 ЦК України, нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Згідно з частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частиною першою статті 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Суд враховує роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», у пункті 13 якої зазначено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Аналізуючи викладені вище положення цивільного законодавства України суд приходить до висновку про те, що попередній договір є нікчемним, оскільки сторонами не додержано вимог закону про нотаріальне посвідчення договору.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачається, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Відтак, оскільки попередній договір, що на думку представника заявника є підставою для забезпечення позову є нікчемним в силу закону, то такий не створює жодних зобов`язань у ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ» перед ОСОБА_1 та не породжує жодних юридичних наслідків, а тому не створює правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне майно ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ» та на грошові кошти на рахунках відкритих в банківських установах у розмірі 45 204 (сорок п`ять тисяч двісті чотири) долара США та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 65 000,00 (шістдесят п`ять тисяч) грн.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повзанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому, враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав всіх учасників процесу, суд звертає увагу на те, що, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову.

Разом з тим, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження виникнення у ТОВ «АМБЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ КОМПАНІ» зобов`язань перед ОСОБА_1 щодо продажу останній майнових прав на житлову квартиру номер (будівельний) АДРЕСА_1 .

Аналізуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви адвоката Гук Ольги Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. І. Баєва