Провадження № 2/645/2799/25
УХВАЛА

Іменем України

22 серпня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м. Харкова Феленко Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

До Немишлянського районного суду м. Харкова на підставі ухвали Салтівського районного суду м. Харкова від 03.07.2025 за підсудністю надійшла позовна заява в частині позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за адресою об`єкту нерухомого майна нежитлових приміщень, загальною площею 49,1 кв.м, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням загальною площею 49,1 кв.м, які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.12.2021 по 01.05.2025 в сумі 74974,68 гривень; вартість постачання гарячої води за індивідуальним договором про надання послуг: за період з 01.07.2021 по 30.05.2025 абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням загальною площею 49,1 кв.м., які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 складає 409,98 грн.; за період з 01.07.2021 по 30.05.2025 послуги ВБС за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії - по нежитловим приміщенням загальною площею 49,1 кв.м., які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 складає 1405,60 грн.; за період з 01.10.2023 по 15.04.2025 послуги ЗБП по нежитловим приміщенням загальною площею 49,1 кв.м., які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 складає 7674,81 грн.; за період з 01.04.2025 по 01.05.2025 абонентська плата за обслуговування (гаряча вода) - по нежитловим приміщенням загальною площею 49,1 кв.м., які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 складає 20,52 грн.; за період з 01.05.2025 по 31.05.2025 послуги ВБС за індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води - по нежитловим приміщенням загальною площею 49,1 кв.м., які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 складає 13,06 грн.. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Дослідивши матеріали даної заяви, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як дійшов висновку Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ч. 3 Постанови №3 від 03 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди при вирішенні питання про відкриття провадження у справі зобов`язані перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Тобто, вирішуючи питання про відкриття провадження, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, дотримання позивачем вимог, передбачених відповідним процесуальним законодавством України, а також юрисдикційну підсудність.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що даний позов не підлягає розгляду у суді в порядку цивільного судочинства, а вимоги позивача КП «Харківські теплові мережі» мають розглядатись в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України, з огляду на таке.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України. Так, за ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 20 ЦПК України, право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За правилами ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі- позивачами і відповідачами- можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу(як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакці ї Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Аналогічного висновку дійшла Верховна Палата Верховного Суду в постанові, прийнятій 25 червня 2019 року по справі № 904/1083/18.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Наведена норма підлягає застосуванню, якщо позов подано внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення в порядку цивільного судочинства, у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією загальних судів, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

Згідно матеріалів позовної заяви, спір між сторонами виник з приводу невиконання відповідачем ОСОБА_1 , зобов`язання зі сплати вартості теплової енергії за період з 01.12.2021 по 01.05.2025, за період з 01.07.2021 по 30.05.2025, за період з 01.10.2023 по 15.04.2025, за період з 01.04.2025 по 01.05.2025, за період з 01.05. по 31.05.2025 яка постачалася КП «Харківські теплові мережі» до нежитлових приміщень, загальною площею 49,1 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в яких була розташована перукарня.

Згідно з копією договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 28.10.2011, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Адамовою Л.А., КП «ХАРКІВСПЕЦСЕРВІС» від імені якого на підставі довіреності діяв Миргород І.І. передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність нежитлові приміщення першого поверху №1-33-:-1-39 в літ. А-9 в літ. загальною площею 49,1 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 21)

Як вбачається з копії довідки №5176 Харківського обласного управління статистики Державного комітету статистики України від 21.04.2004, з 05.03.2004 ОСОБА_1 зареєстрований, як суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа, здійснює діяльність відповідно до видів діяльності за КВЕД (перший - основний): 93.02.0 послуги перукарень та салонів краси.(а.с.16 зворот)

01.09.2004 між КП «Харківські теплові мережі» та суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 був укладений Договір №3497 про постачання теплової енергії, особистий №17500-7064.(а.с. 34)

Згідно з Додатком №4 від 01.11.2011 до Договору №3497 від 01.09.2004 про постачання теплової енергії - Перелік особистих рахунків, на ім`я споживача ФО-П ОСОБА_1 відкрито особові рахунки НОМЕР_1 за адресою приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 та особовий рахунок НОМЕР_2 за адресою приміщення, розташованого по АДРЕСА_2 . (а.с. 47)

Відповідно до Розрахунку теплового навантаження на опалення приміщень, який міститься при матеріалах позовної заяви, за адресою АДРЕСА_1 , суб`єктом підприємницької діяльності ФО-П ОСОБА_1 зареєстровано перукарню.

Таким чином, враховуючи наведене вище та, беручи до уваги, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з теплопостачання за адресою нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , за якою розташована перукарня, між сторонами існують правовідносини, які притаманні господарській діяльності. А, враховуючи, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін, у даній справі виник спір у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, не дивлячись на те, що стороною договору зазначено фізичну особу.

З огляду на характер правовідносин у цій справі, які безпосередньо пов`язані зі створенням засновником об`єкта цивільних прав, перукарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , використовувати який можливо лише при здійсненні господарської дальності, розгляд даної справи можливий в порядку господарського судочинства.

Також суд ураховує, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Отже, з матеріалів позовної заяви вбачається, що послуга з постачання Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 , здійснюється до нежитлового приміщення, за адресою якого провадиться господарська діяльність, а відтак, правовідносини у даному випадку регулюються правилами ст. 283-286 ГК України, а позивач, звертаючись до суду загальної юрисдикції, помилково визначив належність спору суду загальної юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з цивільних правовідносин.

Разом з цим, суд звертає увагу на Постанову Великої Палати Верховного Суду, прийняту 25 червня 2019 року по справі №904/1083/18, провадження №12-249гс18,в п.4.28,якої ВПВС зробила висновок: «15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №217-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи - підприємця, яка є однією зі сторін у справі; п. 4.29:«Відтак з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем».

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Відмовляючи позивачу у відкритті провадження у справі, суд роз`яснює КП «Харківські теплові мережі» право на звернення з позовом до господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним позовом України.

Керуючись п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, - відмовити.

Роз`яснити позивачу право на звернення з позовом до господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя Ю.В. Феленко