ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 699/1875/24
Провадження № 22-ц/821/1151/25
Категорія: 304090200

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

представник позивача: адвокат Приходько Людмила Аркадіївна,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - адвоката Приходько Людмили Аркадіївни на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2025 року (ухваленого під головуванням судді Літвінової Г.М. в приміщенні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області) у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

04 грудня 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал банк» запустив новий проект monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank.

Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень.

Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку, за рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Зазначає, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/monobank.ua/terms.

23.12.2019 між Банком та відповідачем ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, згідно якої відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 100 000,00 грн з можливістю коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг.

Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася з чинною версією Умов і правил, що розміщені за посиланням https://www/monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням https://www/monobank.ua/rates та отримала їх примірники у мобільному додатку.

Позивач вказує, що АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених Договором та у межах встановленого кредитного ліміту.

Проте, відповідач не дотримується умов договору, а саме не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами, Правилами та Тарифами.

29.06.2023 Банк направив відповідачеві повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погашення суми заборгованості, проте відповідачем жодних дій щодо погашення заборгованості не вчинялось.

Вказує, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 14.11.2024 становить 60 929,81 грн (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

На підставі наведеного, банк просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь із відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.12.2019 у розмірі 60 929,81 грн та понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2025 року позовні вимоги - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 23.12.2019 станом на 14.11.2024 у розмірі 28 834,42 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 432,80 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що Витяг з тарифів та Витяг з Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23.12.2019 шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору.

Оскільки відсутні належні докази встановлення та погодження сторонами умов щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, суд вважав безпідставним стягнення з відповідача відсотків у розмірі 32 095,38 грн.

Оскільки в анкеті-заяві від 23.12.2019 процентна ставка сторонами не узгоджена, строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд визнав неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та зарахування цих коштів на погашення тіла кредиту та зменшив суму заборгованості за тілом кредиту (60 929,81 грн) за рахунок протиправно списаних банком відсотків у розмірі 32 095,39 грн., та дійшов висновку про часткове задоволення вимог та стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 834,42 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 12 травня 2025 року через засоби поштового зв`язку, представник АТ «Універсал Банк» - адвокат Приходько Л.А., вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості у розмірі 32 095,39 грн необгрунтованим, прийнятим на підставі неповного та необ`єктивного з`ясування обставин справи та наявних доказів, просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 32 095,39 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга в частині обставин справи містить обгрунтування, аналогічні обгрунтуванню позовної заяви, крім того, банк вважає необгрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитним коштами.

Вказує, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи, були надані відповідачу саме через мобільний додаток, такі правила є загальнодоступними на сайті Банку, тому відповідач була ознайомлена саме з Умовами , які діяли на дату підписання анкети-заяви.

Також вважає помилковим посилання суду першої інстанції на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, оскільки слід враховувати специфіку договору monobank, який не є договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і не є ідентичним кредитним картам, виданим ПриватБанк.

У оспорюваному рішенні суд першої інстанції зазначає про відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, проте не враховано, що Розділом ІІ Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання клієнтом за договором.

Відповідно до п. 5.9 Розділу ІІ Умов, на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах.

Апелянт звертає увагу суду, що відповідно до п. 5.23 п.5 Розділу ІІ Умов, кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості.

У Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 23.12.2019 в п. 3 відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту.

Звертає увагу суду, що на підтвердження погашення та виникнення заборгованості за кредитним договором банком надано розрахунок заборгованості.

На підтвердження використання відповідачем кредитних коштів в межах встановленого їй кредитного ліміту банком надано виписки по аналітичним рахунках відповідача.

Вважає абсолютно необгрунтованим проведений судом розрахунок визначення суми заборгованості, яка підлягає стягненню, шляхом простого віднімання суми коштів. Даний розрахунок не підтверджений жодними наявними формулами та правилами бухгалтерського обліку, а також суперечить наданим позивачем документам на підтвердження наявної суми заборгованості, зокрема, розрахунку заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Фактичні обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2018 АТ «Універсал Банк» зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.19 - інші види грошового посередництва (а.с.113).

АТ «Універсал Банк» має банківську ліцензію №92, видану 10.10.2011 Національним банком України (а.с.112).

ОСОБА_1 23.12.2019 підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг в рамках проекту «Monobank», за якою просила Акціонерне товариство «Універсал Банк» відкрити поточний рахунок на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у додатку.

Зі змісту Анкети-заяви вбачається, що відповідач погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, складають Договір про надання банківських послуг.

В Анкеті-заяві вказано, що відповідач засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем і відповідним відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Відповідач визнала, що УЕП є аналогом його власноручного підпису.

До позовної заяви Банк додав Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, а також витяг з Тарифів Чорної картки monobank. Указані документи відповідачем не підписані.

Крім того, до позову позивач додав паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 14.11.2024 заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 60 929,81 грн.

З виписки по рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач у період з 23.12.2019 до 14.11.2024 користувалася кредитними коштами, періодично погашала кредит, при цьому, відповідач сплачувала, а позивач зараховував сплачені грошові кошти у рахунок погашення тіла кредиту та нарахованих відсотків. Сума витрат відповідача за указаний період склала 203 572,82 грн, сума зарахувань 139 959,01 грн.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника АТ «Універсал-Банк» не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, 23.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Мonobank».

Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу.

В Анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта ОСОБА_1 , які скопійовані нею та надані до Анкети.

Також у Анкеті-заяві міститься прохання відповідачки відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Також відповідачка вказала, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими вона ознайомлена, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору.

У п. 6 Анкети-заяви відповідачка вказала, що просить вважати наведений у Анкеті-заяві зразок її власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими. У цьому ж п. 6 Анкети-заяви відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр та букв, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно договору.

Відповідачка підтвердила в Анкеті-заяві, що всі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися нею та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснюватися через мобільний додаток або через інші дистанційні канали.

Окрім того, на підтвердження своїх вимог позивачем надано Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», які набувають чинності з 13.12.2019, Витяг з Тарифів за карткою чорна картка мonobankвід 21.10.2024, який не містить інформації про їх підписання відповідачем.

Судом вірно встановлено, що банк, звертаючись до суду із вказаним позовом, посилається на Умови, проте надані суду Умови і правила обслуговування не містять підпису позичальника і банк не довів, що саме ці Умови і правила є актуальними на час підписання відповідачем Анкети-заяви.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що із матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами та правилами відповідачка ознайомилася і погодилася, підписуючи Анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо користування кредитними коштами, зокрема, у зазначеному в цих документах, що додані банком до матеріалів справи, розмірах та порядку нарахування.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав стверджувати про те, що саме з цими Умовами і правилами була ознайомлена відповідачка ОСОБА_1 , підписуючи Анкету-заяву 23.12.2019 .

При цьому, не можна погодитися з посиланням скаржника в апеляційній скарзі на те, що відповідачка, уклавши договір, погодилася з тим, що вона ознайомилася з усіма умовами кредитування, а відповідні положення договору наявні у вільному доступі на веб-сайті банку, адже вони не спростовують необхідності укладення кредитного договору в письмовій формі, що відповідатиме приписами ст. 1055 ЦК України, а, в даному випадку, позичальник не підписував умови договору з порядком нарахування та сплати відсотків по кредиту.

Відтак, оскільки Анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, а Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», Витяг з Тарифів за карткою чорна картка мonobank такими не являються, то суд першої інстанції вірно виходив з того, що такі відсотки у розмірі 32 095,39 грн не підлягають стягненню.

Також є необгрунтованими доводи апеляційної скарги, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачу саме через мобільний додаток, та такі правила є загальнодоступними на сайті Банку, тому відповідач була ознайомлена саме з Умовами , які діяли на дату підписання Анкети-заяви, оскільки належних доказів на підтвердження листування у мобільному додатку з підтвердженням надання позичальнику відомостей про порядок нарахування та сплати відсотків за кредитом, банк на адресу суду не надав.

Перевіривши наданий до суду розрахунок заборгованості, суд першої інстанції вірно виходив з того, що оскільки в Анкеті-заяві від 23.12.2019 процентна ставка сторонами не узгоджена, строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом є неправомірним, тому дані кошти доцільно зарахувати на погашення тіла кредиту, у зв`язку із чим підлягає зменшенню сума заборгованості за тілом кредиту ( 60 929,81) за рахунок протиправно списаних банком відсотків у розмірі 32 095,39 грн.

Колегія суддів не погоджується із посиланням скаржника в апеляційній скарзі на те, що проведений судом розрахунок не підтверджений жодними наявними формулами та правилами бухгалтерського обліку, а також суперечить наданим позивачем документам на підтвердження наявної суми заборгованості, оскільки суд першої інстанції, здійснюючи власний розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг від 23.12.2019, виходив із умов договору кредитування ( без визначення відсоткової ставки, строків здійснення періодичних платежів) та виписки по рахунку, в якій міститься інформація щодо зарахування та списання коштів на рахунок відповідачки, з яким погоджується апеляційний суд.

Також відхиляються доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції помилково послався на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, оскільки у даній справі і у справі № 342/180/17 , надані позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів користування кредитною карткою, не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, тому висновки суду першої інстанції у даній справі узгоджуються із висновками, викладеними у постанові ВС від 03.07.2019 в частині домовленості сторін щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку із чим суд першої інстанції правомірно послався на неї.

Інші доводи, наведені представником АТ «Універсал Банк» - адвокатом Приходько Л.А. в апеляційній скарзі, суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачає.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги представника АТ «Універсал Банк» - адвоката Приходько Л.А. на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2025 року, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - адвоката Приходько Людмили Аркадіївни - залишити без задоволення.

Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Л.І. Василенко