Справа № 161/2612/22
Провадження № 6/161/177/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18 серпня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Корнійчук А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про розгляд звіту про виконання судового рішення у справі № 161/2612/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виплату недоотриманої пенсії, як спадкового майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі № 161/2612/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виплату недоотриманої пенсії, як спадкового майна.

30.06.2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подати у місячний строк звіт про виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2022 року у справі № 161/2612/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виплату недоотриманої пенсії, як спадкового майна.

30.07.2025 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області надійшов звіт про виконання рішення суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/2612/22, в якому зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області недоотримана пенсія в сумі 103506,86 облікована, інформація щодо отримувача ОСОБА_1 включена до переліку отримувачів для проведення виплати за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік. Вказує, що пропорційно виділеним сумам коштів на фінансування зазначених видатків у бюджеті Пенсійного фонду України у 2022-2024 роках, ОСОБА_1 проведено виплату недоотриманої пенсії матері у сумі 11573,22 грн., залишок невиплачених коштів становить 91933,64 грн. Відповідачем наголошено на тому, що згідно з річним Планом доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на 2024 рік на виплату пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на підконтрольній Україні території виділено 954,3 тис. грн., які були пропорційно розподілені та виплачені отримувачем коштів, зокрема ОСОБА_1 . На 2025 рік фінансування відповідача здійснюється відповідно до Тимчасового розпису доходів і видатків на І,ІІ,ІІІ квартал 2025 року, яким коштів на виплату пенсій вказаній категорії отримувачів не передбачено. Вказує, що у зв`язку з недостатнім фінансуванням з Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів кошти, нараховані за рішенням суду від 29.06.2022 року у справі № 161/2612/22 залишається невиплаченим. Відтак, вважає, що заборгованість з виплат за рішенням судів існує з об`єктивних причин та її погашення не залежить від управлінських рішень керівника чи інших посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Відповідач додатково повідомляє, що 18.07.2025 року ним було надіслано лист до Пенсійного фонду України з проханням виділити кошти для виплати заборгованості на виконання рішення суду від 29.06.2022 року у справі № 161/2612/22, при надходженні відповіді відповідачем буде повторно розглянуто питання виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_1 . На підставі викладеного, просить суд прийняти та затвердити звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.06.2022 у справі № 161/2612/22 та вважати дане рішення виконаним у повному обсязі.

13.08.2025 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області було надіслано лист до Пенсійного фонду України з проханням виділити кошти для виплати заборгованості на виконання рішення суду від 29.06.2022 року лише 18.07.2025 року. Крім того, кошти для проведення пенсійних виплат за минулий період, відповідно до порядку № 1165 включаються до плану-графіка поденного фінансування виплати пенсій і видатків на утримання апарату Пенсійного фонду України, передбаченого Порядком покриття тимчасових касових розривів Пенсійного фонду України, пов`язаних з виплатою пенсій0 затверджений постановою КМУ № 1080 від 01.12.2010 року, у відповідності до якої відповідач зобов`язаний письмово звернутися до Казначейства з розрахунком суми необхідної для покриття тимчасових касових розривів, пов`язаних з виплатою пенсій. Також, ОСОБА_1 вказує, що з 29.06.2022 року по теперішній час неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з листами щодо надання інформації про термін виконання рішення суду, однак чіткої відповіді не отримав.

Розглянувши наданий Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області звіт від 30.07.2025 року та заяву ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру. У справі Горнсбі проти ГреціїЄСПЛ зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтями 453-1-453-4 ЦПК України передбачено підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в цивільних справах.

Так, суд, який ухвалив судове рішення в цивільній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в цивільних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

При цьому, під час розгляду звіту про виконання рішення суду, суд зобов`язаний надавати правову оцінку кожному доводу суб`єкта владних повноважень стосовно підстав невиконання судового рішення, та у разі відсутності доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій суб`єкта владних повноважень, які б свідчили, що відповідач дійсно бажає реалізувати свій обов`язок стосовно виконання судового рішення в найкоротші строки, застосовувати відповідний штраф.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.06.2022 року, у справі № 161/2612/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області про виплату недоотриманої пенсії, як спадкового майна задоволено повністю, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії у розмірі 103506 (сто три тисячі п`ятсот шість) грн. 86 коп., що належати ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та входить до складу спадщини. Вирішено питання судових витрат (а.с. 78-80).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 30.08.2022 року відкрито виконавче провадження № 69735697 по примусовому виконанню вищезазначеного рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ у Волинській області ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 29.06.2022 року проведено виплату недоотриманої пенсії матері у сумі 11573,22 грн. (а.с.112). Залишок невиплачених сум становить 91933,64 грн.

Також, 18.07.2025 року відповідачем було надіслано лист до Пенсійного фонду України з проханням виділити кошти для виплати заборгованості на виконання рішення суду від 29.06.2022 року у справі № 161/2612/22 (а.с.113).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Волинської області частково виконано рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.06.2022 року, у справі № 161/2612/22 в частині перерахунку суми недоотриманої пенсії ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що звіт від 30.07.2025 року не свідчить про виконання рішення суду у цій справі, оскільки на час подання відповідного звіту повного відновлення порушеного права позивача не відбулося, тобто завдання цивільного судочинства не реалізовано.

Суд загалом погоджується з твердженням відповідача про фактичну неможливість здійснення виплати на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 9193,64 грн. у зв`язку з недостатнім фінансуванням з Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів, однак зауважує, що сама по собі відсутність такого фінансування не може бути визнана поважною причиною невиконання рішення суду, адже обов`язковість виконання судового рішення є складовою права на судовий захист.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області не підтверджує повне виконання рішення суду в розумінні статті 453-3 ЦПК України, а тому не підлягає прийняттю.

При цьому, суд враховує, що відповідачем було здійснено дії для виконання рішення суду та частково перераховано суму недоотриманої пенсії, відтак, на даний час немає підстав для застосування до керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області заходу процесуального примусу у виді штрафу.

Разом з тим, враховуючи той факт, що боржник може виконати рішення суду лише у разі виділення коштів з державного бюджету, у такому разі, суд приходить до висновку, що відповідачу необхідно встановити новий строк для надання звіту, протягом якого можливо очікувати реального виконання рішення.

За таких умов та керуючись приписами частини 3 статті 453-4 ЦПК України суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті звіту та встановити відповідачу новий строк для подання звіту терміном три місяці.

Керуючись ст.ст. 18, 353, 354, 453-3, 453-4 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виконання судового рішення у справі № 161/2612/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виплату недоотриманої пенсії, як спадкового майна.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2022 року у справі № 161/2612/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області про виплату недоотриманої пенсії, як спадкового майна три місяці з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.