Провадження № 2/357/5568/25
УХВАЛА

про передачу цивільної справи за підсудністю

25 серпня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Сомок О. А. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Цирулевського Романа Олександровича звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Сомок О.А.

Дослідивши матеріали справи в порядку вирішення питання про відкриття провадження суд вважає, що справа підлягає направленню за підсудністю, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Частиною 1 ст.30 ЦПК України передбачено виключну підсудність. Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

22.12.2015 між ним та ОСОБА_2 було укладено договір оренди нерухомого майна та підписано акт прийому передачі у відповідності до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове користування частину житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до договору оренди розмір щомісячної орендної плати за користування житлом складає 13 000 гривень. У зв`язку з тривалим невиконанням ОСОБА_2 умов договору оренди нерухомого майна утворилася заборгованість за користування майном з березня 2022 року по червень 2025 року у розмірі 507000 гривень. Оскільки орендатор добровільно відмовляється сплатити вказану заборгованість він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

При вирішенні питання підсудності цієї позовної заяви слід врахувати висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду викладений у постанові від 10.10.2019 у справі №61-14226св19 про те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування процесуальних норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27, 28 Цивільного процесуального кодексу України.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у постановах від 25 лютого 2018 року та від 11 липня 2019 року у справах №201/12876/17 та №426/7217/18 зробив висновок про те, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, - це позови, пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому всі позови у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2020 року у справі №910/10647/18 дійшла, зокрема, таких висновків: - нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення; - виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає, як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються положення ст.30 ЦПК України.

У даному випадку спір стосується обов`язку орендаря сплатити орендодавцю заборгованість за оренду житлового приміщення на підставі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Тобто даний спір стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном житловим будинком, який розміщений на території міста Києва.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції ( підсудності) іншого суду.

Житлове приміщення з приводу якого виник позов знаходиться на території, на яку розповсюджується юрисдикція Печерського районного суду міста Києва.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди не підсудна Білоцерківському міськрайонного суду Київської області та підлягає передачі за належною підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 30, 31, 32 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу №357/13040/25 провадження №2/357/5568/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди передати за належною підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (місцезнаходження: вулиця Володимирська, будинок 15, місто Київ, 01601).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги-не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області Олена СОМОК