Провадження №2-др/447/10/25
Справа №447/2102/25
У Х В А Л А

(Д О Д А Т К О В А )

15.08.2025

Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

за участю секретаря судового засідання Іськів О.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання незаконними дій приватного виконавця Сокіл Віталії Іванівни, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди з Міністерства юстиції України в особі міністра Стефанішиної О.В. та приватного виконавця Сокіл Віталії Іванівни ,

встановив:

Приватний виконавець Сокіл Віталія Іванівна звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви покликалася на те, що під час розгляду справи 30.07.2025 представником приватного виконавця адвокатом Репаком В.В. направлено на адресу суду заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., які були надані їй Адвокатським бюро «Віталія Репака» відповідно до умов договору про надання правової допомоги, проте, питання розподілу понесених приватним виконавцем судових ситрат судом не вирішено.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 05.08.2025 у справі № 447/2102/25 у задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сокіл Віталії Іванівни відмовлено. Скаргу ОСОБА_2 в частині стягнення з Міністерства юстиції України та приватного виконавця Сокіл Віталії Іванівни моральної шкоди залишено без розгляду.

Представником приватного виконавця Сокіл В.І. адвокатом Репаком В.В. 30.07.2025 подано заперечення на скаргу на дії приватного виконавця, в яких зокрема просив стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця Сокіл В.І. витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., про що також подав відповідну заяву.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги № 21 від 22.05.2025, укладений між Адвокатським бюро «ВІТАЛІЯ РЕПАКА», в особі керуючого Репака Віталія Валерійовича, який діяв на підставі Статуту та Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І., рахунок № 3 за правничі послуги, що надані на підставі договору про надання правової допомоги № 21 від 22.05.2025, а саме: аналіз, вивчення документів, консультування Клієнта, підготовка та складання та подання до Миколаївського районного суду Львівської області заперечення на скаргу на дії приватного виконавця у справі № 447/2102/25 за скаргою ОСОБА_2 про визнання незаконними дій приватного виконавця Сокіл В.І., зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди з Міністерства юстиції України в особі Стефанішиної О.В. та приватного виконавця Сокіл В. І. (надалі - справа № 447/2102/25) - 5 годин, що становить до оплати 5 000 (п`ять тисяч гривень); платіжна інструкція № 41627 від 29.07.2025 , відповідно до якої ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ОСОБА_3 5 000 грн. на підставі договору про надання правової допомоги № 21 від 22.05.2025 у справі № 447/2102/25.

За умовами договору від 22.05.2025 для надання правової допомоги Адвокатське бюро призначає Репака В.В., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 001128 від 29.08.2018.

В частині 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом; вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Згідно із заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представником приватного виконавця заявлено розрахунок витрат у розмірі 5 000 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога адвоката полягала в підготовці заперечення на скаргу, які були направлені до суду через систему "Електронний суд".

Суд з врахуванням тих обставин, що ця справа є справою незначної складності, що не вимагала вивчення великого обсягу даних, значного обсягу юридичної та технічної роботи, вважає, що розмір понесених приватним виконавцем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн не є пропорційним до предмета спору та складності справи, є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг, та вважає за можливе присудити на користь приватного виконавця понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі 1 000 грн. Разом з цим, суд вважає, що розмір гонорару, визначений приватним виконавцем та її адвокатом, є завищеним щодо заявниці.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що при ухваленні судового рішення не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, у задоволенні скарги заявника про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сокіл Віталії Іванівни відмовлено , а в решті вимоги залишені без розгляду, а приватний виконавець отримала адвокатські послуги, суд вважає за необхідне стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,

ухвалив:

заяву задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 447/2102/25 за скаргою ОСОБА_2 про визнання незаконними дій приватного виконавця Сокіл Віталії Іванівни, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди з Міністерства юстиції України в особі міністра Стефанішиної О.В. та приватного виконавця Сокіл Віталії Іванівни ,

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сокіл Віталії Іванівни (РНОКПП НОМЕР_2 , 79053, м.Львів, вул.Янива, 23, офіс 1) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана учасниками справи до Львівського апеляційного суду безпосередньо або через Миколаївського районного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Друзюк М. М.