Провадження № 2-о/639/146/25 Справа № 639/5635/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Марченко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Василевської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобаварського районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/5635/25

заявник: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

заінтересована особа: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )

про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа: ОСОБА_2 в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , з січня 2010 року по день смерті останнього, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що 8 жовтня 1971 року було укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що 08.10.1971 року місті Харкові було зроблено відповідний актовий запис №6952. Після одруження ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ». В даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась донька ОСОБА_6 , про що 03.10.1973 року у місті Харкові було зроблено відповідний актовий запис № 8703. 12 грудня 1979 року вся родина зареєструвалася за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується зі штампу в паспорті заявниці, а також дана адреса зазначена у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, де місцем реєстрації ОСОБА_3 вказана вищезазначена адреса. В подальшому у 2000 році заявниця зареєструвалась за адресою АДРЕСА_1 , де мешкала та була зареєстрована її рідна сестра ОСОБА_7 . Однак фактично ОСОБА_3 проживала з чоловіком за адресою АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла сестра заявниці ОСОБА_7 , після якої відкрилась спадщина до складу якої входить квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 у встановлений законом порядок звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 21 вересня 2010 року заявниці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується копією документу. Після оформлення право власності на квартиру подружжя ОСОБА_5 переїхали проживати до вищезазначеної квартири.

В квартирі по АДРЕСА_3 почала окремо проживати донька заявниці разом з чоловіком та їх сином, заінтересованою особою по даній справі. ІНФОРМАЦІЯ_6 померла донька заявниці ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , який за життя склав заповіт, яким заповів своєму синові все своє майно, а саме квартиру АДРЕСА_5 . 14 березня 2019 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначене майно. Після оформлення спадщини ОСОБА_3 змінив своє місце реєстрації та зареєструвався за адресою АДРЕСА_5 , однак жодного дня в ній не проживав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої входить квартира АДРЕСА_5 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом; автомобіля КІА Sportage, кузов № НОМЕР_1 , 2012 року випуску; грошових вкладів знаходяться в АТ «Укрексімбанку» та АТ «Ощадбанку».

22 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Літвінової Я.М. з заявою про заведення спадкової справи та подальшому видачі свідоцтва про право на спадщину. Постановою нотаріуса про відмову від вчинення нотаріальної дії від 22.01.2025 року, заявниці було відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 спадщину, у встановлений законом строк, згідно ст.1270 ЦК України, спадкоємиця не прийняла, та строк на прийняття спадщини нею порушений.

В подальшому до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Літвінової Я.М. звернувся онук Заявниці та спадкодавця, ОСОБА_2 , з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. ОСОБА_2 постановою нотаріуса про відмову від вчинення нотаріальної дії від 10.05.2025 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 спадщину, у встановлений законом строк, згідно ст.1270 ЦК України, спадкоємиць не прийняв, та строк на прийняття спадщини ним порушений.

Однак, ОСОБА_1 вважає, що в розумінні вимог ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

У зв`язку з неможливістю отримати у нотаріуса свідоцтва про спадщину за законом, заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 07.08.2025 року відкрито провадження по справі.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Труханович Я.О. у судове засідання не з`явилися, представником подано до суду заяву в якій просив розглянути справу без участі заявника та його представника, вимоги заяви підтримали в повному обсязі

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив суд провести розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є чоловіком заявниці, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 08.10.1971 року, серії НОМЕР_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження від 03.10.1973 року, серії НОМЕР_3 вбачається. що в ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась донька ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2010 року, виданого державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Одрінською О.В., зареєстрованого в реєстрі за №5-638 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала в спадок після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_15, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 04.04.2016 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції вбачається, що ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.03.2019 року, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Юдіною О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 406 вбачається, що ОСОБА_3 отримав у спадок за заповітом після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , квартиру АДРЕСА_5 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 від 01.07.2024 року виданого Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 12.11.2020 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Також, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.03.2019 року, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Юдіною О.С. вбачається, що місцем реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначено АДРЕСА_3 .

Відповідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.12.1979 року по 21.11.2000 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 29.11.2000 року є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Літвінової Я.М. від 22.01.2025 року вбачається, що 22.01.2025 року до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Літвінової Я.М. звернулася ОСОБА_1 з заявою про заведення спадкової справи та подальшу видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 . Постановою приватного нотаріуса від 22.01.2025 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування з у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , у встановлений законом строк, згідно ст.1270 ЦК України, не прийняла спадщину,та строк на прийняття спадщини нею порушений.

З копії постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Літвінової Я.М. від 10.05.2025 року вбачається, що 09.051.2025 року до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Літвінової Я.М. звернувся ОСОБА_2 з заявою про видачу на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті ОСОБА_3 . Постановою приватного нотаріуса від 10.05.2025 року, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування з у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , у встановлений законом строк, згідно ст.1270 ЦК України, не прийняв спадщину,та строк на прийняття спадщини ним порушений.

Відповідно до матеріалів справи судом вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були подружжям, проживали постійно разом та на момент смерті ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до ст. ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:

а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;

б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Отже, перелік допустимих доказів у даному випадку не є вичерпний, а визначається за критерієм достовірності.

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Із роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 вбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до статті 549 ЦК Української РСР 1963 року.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Установлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

З урахуванням наведеного факти та обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, вимоги заявника ґрунтуються на вимогах закону, не суперечать закону, не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є доведеним, тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Харкові, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 з 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 день смерті останнього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ).

Повний текст рішення складено 25.08.2025 року.

Суддя В. В. Марченко