УХВАЛА

18 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 367/3693/20

провадження № 61-11774св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_2 про постановлення окремої ухвали у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 у вигляді твердої грошової суми в розмірі 9 100,00 грн щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 липня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді твердої грошової суми в розмірі 9 100,00 грн щомісячно, починаючи з 18 червня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 березня 2024 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 липня 2023 року залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 липня 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 липня 2023 року закрито.

Окрім того, ухвалою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 липня 2023 року закрито.

Постановою Верховного Суду від 22 січня 2025 року за наслідками розгляду касаційних скарг ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , ухвали Київського апеляційного суду від 24 липня 2024 року та від 17 жовтня 2024 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2025 року виправлено описку, допущену в 24 абзаці мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 22 січня 2025 року.

Ухвалою від 12 серпня 2025 року Верховний Суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 22 січня 2025 року та ухвалі Верховного Суду від 19 травня 2025 року.

05 серпня 2025 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду заяву, в якій просить відповідно до статті 262 ЦПК України постановити окрему ухвалу щодо судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_6. та інших осіб, причетних до порушення його прав, якою ініціювати притягнення їх до дисциплінарної відповідальності. Заяву обґрунтовує тим, що ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 липня 2023 року у справі № 367/3693/20, якою йому відмовлено у прийнятті зустрічного позову, суд зобов`язаний був надіслати йому протягом двох днів, тобто не пізніше 15 липня 2023 року, але станом на 04 серпня 2025 року вказаний обов`язок суддя ОСОБА_6. та його підлеглі не виконали.

Крім того, на його думку, при ухваленні зазначеної ухвали суд першої інстанції порушив вимоги статей 260, 193, 194, 185 ЦПК України.

Зазначена заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 420 ЦПК України суд касаційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

У частині першій статті 262 ЦПК України передбачено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду (частина десята статті 262 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) вказано, що «суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу (частина перша статті 262 ЦПК України). Отже, постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору».

У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2018 в справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що «при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком».

Верховний Суд не встановив порушень та обставин, які б давали підстави для постановлення окремої ухвали у цій справі, тому клопотання ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 260, 420 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про постановлення окремої ухвали відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун