Провадження № 2/554/4718/2025
У Х В А Л А

22 серпня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Савченко Л.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту роботи на посаді та визнання недійсним запису в трудовій книжці , -

в с т а н о в и в :

Адвокат Ясниська О.О., яка діє від імені позивача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до СП «Полтавська газонафтова компанія», визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту роботи на посаді та визнання недійсним запису в трудовій книжці.

З Ордеру на надання правової допомоги, долученого до позовної заяви ОСОБА_1 , вбачається, що він виданий адвокатом Ясниською О.О. на надання правничої допомоги ОСОБА_2 в Полтавському окружному адміністративному суді.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч. 1 ст. 47 ЦПК України).

Відповідно до частин 1,2 статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво)та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

За положеннями ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженогозакономна надання безоплатної правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина другастатті 26 Закону №5076-VI).

Отже, у разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду, в якому адвокат надає правову допомогу.

Викладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №826/6166/17, від 30.09.2019 у справі № 420/5275/18, від 20.12.2019 у справі №280/2426/19, від 30.11.2020р. у справі № 200/5106/20-а та інших.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

У іншій постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №9901/939/18 зроблено висновок про те, що якщо в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. При цьому в ордері, який був предметом розгляду справи № 9901/939/18, зазначено, що адвокат надає правову допомогу у всіх органах, установах, організаціях та підприємствах, а також судах у всіх без винятку справах.

Згідно сформульованих висновків Великої Палати Верховного Суду, в разі надання адвокатом правової допомоги в суді в ордері має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України заява повертається, якщо подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати.

За таких підстав, оскільки позовна заява підписана неуповноваженою на це особою, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви.

При цьому суд роз`яснює, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст.185, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту роботи на посаді та визнання недійсним запису в трудовій книжці вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Л.І.Савченко