Справа № 607/5498/24
Провадження №2/951/12/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

з участю секретаря судового засідання Галаса В. І.

позивача ОСОБА_1 , її представників Хмари М. В. , ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4 , його представника Терлюка О. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду й в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу

установив:

короткий зміст позовних вимог.

11.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 13.11.2014 проживала однією сім`єю з ОСОБА_6 як подружжя за адресою: АДРЕСА_1 , а вихідні дні проводили на АДРЕСА_2 . У період спільного проживання вели спільне господарство, бюджет, мали взаємні права та обов`язки, відпочивали, проводили час разом, відвідували одного сімейного лікаря, з яким були укладені відповідні медичні декларації. Крім того з ОСОБА_7 несли побутові витрати, зокрема, чоловік неодноразово надсилав грошові кошти для сімейних потреб, сплату комунальних послуг, ремонту житла. ОСОБА_6 називав позивача та у всіх документах зазначав як дружину, а в його телефонній книзі записана «кохана». За час спільного проживання позивач, ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували.

У зв`язку із запровадженням на території України правового режиму воєнного стану ОСОБА_6 03.03.2022 було призвано на військову службу за мобілізацією та зарахована до особового складу військової частини НОМЕР_1 . У період проходження військової служби ОСОБА_7 підтримував зв`язок з ОСОБА_8 , однак ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув під час виконання бойового завдання.

ОСОБА_1 особисто займалася похованням свого чоловіка. В подальшому звернулася із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оформлення державних виплат після його смерті. Однак їй було відмовлено в оформленні таких, оскільки шлюб між ними не був зареєстрований. Встановлення факту проживання однією сім`єю з загиблим необхідно їй для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги згідно з ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яке заперечується батьком ОСОБА_6 - відповідачем ОСОБА_4 .

Тож просить суд встановити факт її спільного проживання з загиблим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрацію шлюбу у період з 13.11.2014 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Процесуальні дії у справі та постановлені ухвали .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.03.2024 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу передано на розгляд до Козівського районного суду Тернопільської області.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 22.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у справі. Суд, серед іншого, постановив зобов`язати відповідача ОСОБА_4 надати з дотриманням вимог ст. 93 ЦПК України як свідка письмові відповіді на запитання позивача.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 14.11.2024 закрито підготовче провадження й справу призначено до судового розгляду по суті. Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_13 особову справу військовослужбовця ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судового засідання від 11.03.2025 постановлено відмовити у клопотанні представника ОСОБА_1 - Хмари М.В про застосування заходів процесуального примусу.

Ухвалами Козівського районного суду Тернопільської області клопотання учасників справи про проведення усіх підготовчих й судових засідань в цій справі у режимі відеоконференції задоволено.

Короткий зміст інших заяв по суті справи.

10.05.2024 представник ІНФОРМАЦІЯ_13 - ОСОБА_29. подав до суду пояснення третьої особи щодо позову згідно з яких просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

У поясненнях зазначає, що для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно враховувати положення ч. 2 ст. 3 СК України згідно яким сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання факту проживання однією сім`єю, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, харчування, купівлі майна, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Водночас має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі факти спільної присутності на святах, пересилання коштів, періодичний спільний відпочинок, проживання за однією адресою, чи факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між особами є усталені відносини, притаманні сім`ї.

Так, позивачем не долучено достатніх доказів на підтвердження цих обставин, а саме: листування між позивачем та загиблим з часу спільного проживання та вже після оголошення воєнного стану; спільних фотографій починаючи з 2014 року; доказів підтвердження ведення спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла.

Крім того ОСОБА_1 у позовній заяві описує, що вона проживала разом із загиблим ОСОБА_6 починаючи з 13.11.2014. На підтвердження вказаного, серед іншого, долучає довідку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мельника 14» № 8 від 30.01.2024, акт об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мельника 14» про фактичне проживання № 2 від 30.01.2024, а також довідку Гощанської селищної ради № 7 від 01.02.2024, які фактично твердять, що в один і той самий час, тобто з 2014 по 2024 рік, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 одночасно спільно проживали як за адресою на АДРЕСА_1 , так і на АДРЕСА_2 .

Також як видно з паспорта громадянина України ОСОБА_1 має зареєстрований шлюб з ОСОБА_9 , водночас відміток у паспорті чи витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про розірвання вказаного шлюбу, позивачем не долучено.

06.06.2024 представник Військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_30. подав до суду пояснення щодо позову.

Серед іншого, зазначає, що факт можливого спільного проживання та/або реєстрації місця проживання без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків не може свідчити про те, що мали місце усталені відносини, які притаманні сім`ї, та що позивач проживала однією сім`єю й була членом сім`ї ОСОБА_6 ; факт перерахування грошових коштів не свідчить про взаємні права та обов`язки як подружжя, так як грошові кошти могли бути призначені для когось іншого.

Тож просить відмовити у задоволенні позову.

01.11.2024 від ОСОБА_4 на адресу суду надійшла заява-пояснення свідка, де останній надав свої відповіді на поставлені позивачем запитання й відзив згідно з яким відповідач просить поновити строк для подання такого й відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Мотивує відзив тим, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову. Так з наданих позивачем фотознімків листування в соціальній мережі неможливо встановити з ким воно відбувалося; долучені до позовної заяви фотографії, відеозаписи та особисті медичні документи ОСОБА_6 не містять інформації, яка б свідчила про спільне проживання ОСОБА_1 й ОСОБА_6 разом, наявність спільного побуту між ними, бюджету, покупок, витрат, взаємних права та обов`язків, участі в утриманні житла...; надані платіжні інструкції (виписки по картці позивача) не підтверджені наявністю спільного бюджету; з долучених позивачем копій чеків на придбані товари неможливо встановити хто саме купував товари й у який період часу.

Крім того довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку/приміщенні осіб, акт про фактичне проживання, а також довідка про проживання без реєстрації не є належними та допустимими доказами, оскільки такі можуть посвідчити лише факт проживання в одному житловому приміщенні, що не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу.

Відповідач вважає, що долучені до позовної заяви докази можуть підтвердити лише характер близьких особистих взаємовідносин між ОСОБА_1 й ОСОБА_6 , мають узагальнений характер, однак аж ніяк не свідчать про усталені відносини, які притаманні подружжю.

19.11.2024 адвокат Хмара М. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, в якому не погоджується з аргументами відповідача. Зазначає, що останній обгрунтовуючи свою позицію про відмову у задоволенні позову покликається на роз`яснення Верховного Суду в листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 відповідно до яких доказами, які свідчать про факт проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із подружжя, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких видно, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Так позивачем було надано достатньо доказів, які зазначені у вищевказаному роз?ясненні Верховного Суду України для підтвердження факту спільного проживання та ведення спільного господарства з ОСОБА_6 . Серед цих доказів: спільні фотографії, знімки екрану листування, чеки на придбання товарів для спільного користування, а також інші документи, що відображають їхню взаємодію, підтверджують спільне проживання та які в сукупності свідчать про наявність відповідних сімейних відносин.

Щодо фотографій, знімків екрану листування, виписок з рахунків, то такі на думку відповідача ОСОБА_4 є свідченням існування не тільки побутового, але й фінансового зв?язку між сторонами. Разом з іншими доказами вони вказують на спільне проживання, відображають спільне дозвілля, взаємну підтримку та спілкування, що підтверджує близькі відносини, характерні для сімейної пари. Відсутність ідентифікації співрозмовника у листуванні не применшує доказової сили знімків екрану так як вони є частиною загального доказового матеріалу.

Виписки з рахунків та платіжні інструкції свідчать про наявність фінансових відносин між сторонами. Регулярні перекази коштів, спільні витрати на товари та інші побутові потреби є ознакою сімейних відносин, підтверджують фінансову підтримку, яка характерна для чоловіка та дружини.

Крім того ОСОБА_1 було надано й інші докази, які в сукупності доводять наявність між позивачем та ОСОБА_6 спільного проживання й побуту. Це відповідає позиціям Верховного Суду, які передбачають, що доказовий комплекс має підтверджувати наявність стосунків, притаманних подружжю.

Сторона позивача стверджує, що в квитанціях може бути відсутня вказівка на особу покупця, але такі документи разом із іншими доказами є допустимими й демонструють спільну участь сторін у побутових витратах; присутність ОСОБА_10 на фотографіях є свідченням його участі у спільних заходах із ОСОБА_1 , що характерно для сімейних відносин; фотознімки можуть підтверджувати сталість і близькість стосунків між ними; відсутність конкретної дати на документах не робить їх недійсними, оскільки допускається оцінка доказів у їх сукупності.

Наявність у позивача оригіналів медичних та особистих документів ОСОБА_6 доводить рівень довіри й відповідні зобов?язання. Ці документи свідчать про спільне вирішення питань здоров?я та особистого життя, що є типовим для партнерських стосунків. Тож всі подані позивачем докази підтверджують не тільки факт спільного проживання, але й наявність сімейних відносин, зокрема, спільного бюджету, взаємної підтримки та інших ознак, притаманних подружжю.

Представники позивача також заперечують твердження відповідача про те, що долучені до позовної заяви довідки про склад сім?ї, довідки про фактичне місце проживання тощо не можуть бути належними й допустимими доказами у справі. Вважають зазначені документи існуванням сімейних відносин між ними як подружжям, в силу чого є належними доказами для підтвердження спільного проживання, а тому повністю суперечать твердженню відповідача щодо проживання ОСОБА_6 з сестрою ОСОБА_11 .. Також ОСОБА_4 не надав будь-яких належних доказів, які б підтверджували не проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6 однією сім?єю як чоловіка та дружини. З погляду на що усі заперечення відповідача ґрунтуються виключно на суб`єктивних твердженнях останнього й власному трактуванню законодавства.

16.12.2024 представник ОСОБА_4 - адвокат Терлюк О. Я. подав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач ОСОБА_1 належить до числа осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, є членом сім`ї ОСОБА_6 у розумінні СК України чи перебувала на утриманні загиблого або проживала з ним однією сім`єю без шлюбу.

Крім того, представник відповідача зазначає, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 . Закон України № 3515-IX від 09.12.2023 не передбачав права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у разі загибелі військовослужбовця, жінкою з якою померла особа проживала однією сім`єю, але не перебувала у шлюбі. Тому встановлення заявленого факту немає для позивача юридичного значення.

Отож відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

19.05.2024 в судовому засіданні представник ОСОБА_4 - адвокат Терлюк О. Я. подав до суду заяву (пояснення) про визнання неналежними, недостовірними та недопустимими докази.

В такій зазначає наступне:

Надані позивачем довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, акт № 2 від 30.01.2024 про фактичне проживання за адресою, а також копія довідки старости Гощанської селищної ради № 28 від 01.02.2024 є неналежними, недостовірними, недопустимими доказами так як підтверджують лише факт проживання в одному житловому приміщенні, містять взаємовиключні обставини. А дані, зазначені в цих документах є неправдивими; з долученої позивачем копії автобіографії неможливо встановити, що така написана власноруч ОСОБА_6 , а обставини, які викладені в ній є неповними, не зазначено періоди трудової діяльності, сімейний стан, наявність дітей, відсутня дата написання, орган чи організація до якої підписант цієї автобіографії звертається; не можуть братися до уваги судом надані позивачем копії виписки по картці, адже в них відсутня інформація щодо банківських рахунків, призначення платежів, номер картки ОСОБА_6 , з якої начебто здійснювалися перекази коштів на рахунок позивача й такі виписки не є первинними документами, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Долучені до позовної заяви знімки екрану листування ОСОБА_1 з ОСОБА_6 і мобільних викликів не можуть бути допустимими доказами, так як неможливо встановити автора допису чи повідомлення, є ризик видалення чи зміни інформації на ньому, а такі знімки екрану неможливо відтворити в оригіналі; з долучених фотокарток неможливо встановити місце фотографування, хто, у який період часу й з ким на фото ОСОБА_6 , відсутні відомості про технічний засіб; на долученому до позовної заяви CD-R диску відсутня дата й час здійснення відеозапису, відомості про технічний засіб, накладення електронного цифрового підпису; з копії товарного чеку неможливо встановити, що товар був придбаний ОСОБА_6 за його кошти, і що такий придбавався на купівлю майна для спільного з позивачем використання. Долучені позивачем докази не підтверджують факту її спільного проживання з ОСОБА_6 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Тож просить визнати неналежними, недопустимими та недостовірними письмові, електронні докази та розглядати справу на підставі інших доказів.

Позиції сторін та їх представників в судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 та її представники - Хмара М. В. , ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги, просили задовольнити такі в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 , його представник Терлюк О. Я. заперечили щодо задоволення позовних вимог.

Належним чином повідомлені інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги й заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статями 77-80 ЦПК України.

Згідно з частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Як видно з копій довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мельника 14" № 8 від 30.01.2024, акту № 2 "про фактичне проживання" від 30.01.2024 ОСОБА_1 фактично проживала з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 з листопада 2014 року по січень 2024 року /т. 1 а. с. 18, 19/.

Згідно з копії довідки, виданої виконавчим комітетом Гощанської селищної ради Рівненської області 01.02.2024 № 28 ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 з 2014 року по 2024 рік, про що свідчать свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 /т. 1 а. с. 20/.

Як зазначено в особовій картці працівника ТзОВ "Дедденс Агро" від 01.02.2018 ОСОБА_6 зареєстрований й проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; одружений з ОСОБА_1 /т. 1 а. с. 21/.

Відповідно до копії автобіографії солдата ОСОБА_6 в такій зазначено про дружину ОСОБА_1 , сестру ОСОБА_11 , батька ОСОБА_4 /т. 1 а. с. 22/.

Згідно з копії довідки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.12.2023 ОСОБА_6 надсилав кошти ОСОБА_1 /т. 1 а. с. 23-27/.

Згідно з копії товарного чеку № 8 від 14.09.2023 ОСОБА_6 оплатив 48 990 грн за ПВХ конструкції. Кошти отримав ОСОБА_14 , адреса: АДРЕСА_1 /т. 1 а. с. 67-69/.

Як видно з копії декларації № 0001-МН6Е-М4А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 04.02.2022 ОСОБА_6 відвідував лікаря-терапевта ОСОБА_15 . Довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом - ОСОБА_1 /т. 1 а. с. 70/.

Згідно з копії декларації № 0001-АТРЕ-М4А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 04.02.2022 ОСОБА_1 відвідує лікаря-терапевта ОСОБА_15 . Довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом - ОСОБА_16 /т. 1 а. с. 71/.

До позовної заяви стороною позивача також долучено знімки екрану листування ОСОБА_1 з ОСОБА_6 й журналу мобільних викликів; копії воєнного білету ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 від 23.05.1995; мобілізаційного розпорядження на ОСОБА_6 від 03.03.2022; картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_6 № 32/18 від 04.03.2022; довідки військово-лікарської комісії ОСОБА_6 № 32/18 від 04.03.2022; обліково-послужну картку на сержантів і солдат до військового квитка серії НОМЕР_2 ; посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці № 71, 46, які видані солдату ОСОБА_6 ; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 8 від 04.03.2022; витягу з наказу командира НОМЕР_4 окремого мостового батальйону НОМЕР_5 окремої бригади (по особовому складу) № 4-РС від 20.08.2022; розрахунку вислуги років солдата ОСОБА_6 , складеного 30.08.2022 старшим помічником начальника штабу з кадрів і стройової частини військової частини НОМЕР_3 ; витягу з наказу командира військової частини (по стройовій частині) № 189 від 31.08.2022; припису № 961 від 31.08.2022; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій службі) від 01.09.2022; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_7 (по стройовій частині) від 22.10.2022; витягу з наказу командира НОМЕР_5 окремої інженерної бригади (по особовому складу) № 83-РС від 27.10.2023; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 337 від 01.12.2023; диплому кваліфікованого робітника серії НОМЕР_8 від 12.07.1993; атестату № НОМЕР_9 військовослужбовця ОСОБА_6 від 29.11.2023; фотокартки; CD-R диск з відеозаписом /т. 1 а. с. 28-66, 72-90, 97, 98/.

Відповідно до копії первинної медичної картки солдат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час штурмових дій: діагноз ВОСП передньої частини шиї /т. 1 а. с. 91/.

16.02.2024 ОСОБА_1 зверталася до начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця 9-тої роти 1-го взводу військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_10 бригади ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з яким вона проживала однією сім`єю як чоловік та дружина /т. 1 а. с. 94/.

Згідно з відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 01/3/919 від 23.02.2024 ОСОБА_1 відмовлено в оформленні документів для виплати одноразової грошової допомоги за загиблим ОСОБА_6 , оскільки позивач не належить до кола осіб, які можуть подавати заяву на вищезгадану виплату /т. 1 а. с. 96/.

Як видно з картки соціально-демографічних даних солдата ОСОБА_6 , в такій зазначено, серед іншого, домашню адресу: АДРЕСА_1 ; сімейний стан: цивільний шлюб; дружина - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , діти - немає, батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мати - померла, сестра - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 /т. 2 а. с. 56/.

Згідно з відповіді № 279 від 27.11.2024 на адвокатський запит Терлюка О. Я. КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Козівської селищної ради» повідомляє: декларації про медичне обслуговування між ОСОБА_6 та лікарями КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Козівської селищної ради» не укладено; ОСОБА_6 звертався 23.10.2021 до сімейного лікаря Макодрай Ю. І. з приводу щеплення від COVID-19 /т. 2 а. с. 88/.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит Терлюка О. Я. № 01/3/2786 від 08.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомляє: до ІНФОРМАЦІЯ_9 звернулася одна особа для отримання одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 - його батько ОСОБА_4 /т. 3 а. с. 36/.

Згідно з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що складено відповідний актовий запис № 513 /т. 3 а. с. 127/.

Відповідно до інформації Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 990/1036-34.12-04-05 від 02.03.2024 видно, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Крім того, за даними ДРАЦСГ актовий запис про шлюб ОСОБА_1 за період з 2014 по теперішній час відсутній /т. 3 а. с. 128/.

Згідно з відповіді № 21 від 21.02.2025 на адвокатський запит Терлюка О. Я. ТОВ «Дедденс Агро» повідомляє, що ОСОБА_6 працював підсобником у товаристві з 05.08.2020 (наказ про прийняття на роботу № 85 від 04.08.2020) по 27.11.2020 (наказ про звільнення з роботи № 155 від 27.11.2020) /т. 3 а. с. 153, 155, 156/.

Свідок ОСОБА_19 , яка є невісткою ОСОБА_1 , в судовому засіданні 09.12.2024 показала, що ОСОБА_20 познайомився з ОСОБА_8 на роботі; з 2014 року вони почали проживати разом; вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, проводили відпочинок разом; ОСОБА_7 називав ОСОБА_8 дружиною й вони хотіли одружитися; з березня 2022 року ОСОБА_7 був призваний на військову службу за мобілізацією, але постійно перебував на зв`язку з ОСОБА_8 .

Допитана в судовому засідання 09.12.2024 свідок ОСОБА_21 , яка є сусідкою позивача надала наступні покази: проживала в селі й доглядала за старенькою мамою; в селі вона подружилася з ОСОБА_8 ; в 2014 році познайомилася з ОСОБА_7 ; з того часу ОСОБА_8 і ОСОБА_7 проживали разом, помагали один одному, купували спільне майно, вели спільний бюджет; відпочивали, хотіли одружитися; ОСОБА_8 піклувалася про ОСОБА_7 , приділяла йому увагу.

09.12.2024 свідок ОСОБА_22 , яка є знайомою ОСОБА_1 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_8 познайомилася з ОСОБА_7 2014 року в селі на роботі; з того часу вони проживали як чоловік з дружиною, вели спільне господарство; вдома і на дачі ОСОБА_7 робив всю чоловічу роботу; ОСОБА_8 відповідала за планування бюджету в сім`ї.

9.12.2024 свідок ОСОБА_23 , яка є давньою знайомою ОСОБА_1 у судовому засіданні показала, що в 2014 році їй стало відомо про те, що ОСОБА_8 познайомилася з ОСОБА_7 ; з кінця 2014 року вони почали проживати разом однією сім`єю; спільно проводили час, відпочивали; ОСОБА_7 часто купляв ОСОБА_8 подарунки; літом вони проживали у селі, а зимою залишалися в м. Рівне; в квартирі робили косметичний ремонт, міняли вікна й двері; придбали за спільні кошти побутову техніку. Також показала, що в ОСОБА_7 були погані відносини з близькими родичами, зокрема, батьком та сестрою.

В судовому засіданні 25.02.2025 свідок ОСОБА_24 показав, що ОСОБА_6 час-від-часу приїжджав до батька ОСОБА_25 ; ОСОБА_7 говорив свідку, що працює в селі недалеко від Рівного, сім`ї немає, про жінку не розповідав; востаннє бачив ОСОБА_7 в кінці 2021 року.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 11.03.2025 показав, що в нього є двоє дітей - син та дочка; син ОСОБА_7 служив в Новоград-Волинському; працював у фермера; часто приїжджав до нього, помагав садити город, рубати дрова; перед війною хотів на роботу влаштуватися; 22.03. був мобілізований; 19.01 прийшло повідомлення про його загибель; 28.01. поховали сина; ОСОБА_7 одружений не був, дітей не мав; приїжджав в село весною, осінню і на свята; свідку не відомо про те, що ОСОБА_1 проживала з сином однією сім`єю.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні 15.04.2025 показав, що ОСОБА_7 інколи приїжджав до свого батька в село, помагав йому.

Застосоване судом законодавство й висновки суду.

Частиною 1 ст. 1 Цивільного кодексу України визначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019, судова справа №638/2304/17, провадження 61-2417сво19).

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 910/10784/16, провадження 12-30гс21).

У справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК). В резолютивній частині рішення у справах позовного провадження суд має зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024, судова справа №523/14489/15-ц).

Справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги згідно з ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" як членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції (постанова Верховного Суду від 31.01.20024 у справі № 357/7533/22).

Чинний Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя.

Згідно з частин 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Ознаками фактичної сім`ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою є: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки.

Конституційний Суд України у справі про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї" визначає, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (абз. 5 пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року).

Тож законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Верховного Суду від 23.05.2020 у справі 686/8440/16-ц).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя (ч. 1 ст. 36 СК України).

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, щоб будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. Водночас має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка ті жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3.07.2019 у справі 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №244/4801/13-ц, від 27.03.2019 у справі №354/693/17-ц, від 18.12.2019 у справі №761/3325/17-ц, від 24.01.2020 у справі №490/10757/16-ц, від 9.11.2020 у справі №757/8786/15-ц.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя"; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та інше (правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15.07.2020 в справі 524/10054/16).

Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначені. Заразом строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склались усталені відносини, які притаманні подружжю. Спільний відпочинок не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у розумінні ст. 74 СК України, без наявності інших ознак сім`ї. Така правова позиція сформована 24.05.2021 й міститься в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №522/25049/16-ц, провадження 61-11607св18.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 643/6799/17, провадження 61-1623св19.

Для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Така правова позиція сформована 04.07.2022 року у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі №588/350/15-ц, провадження 61-30273св18.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що вона разом з ОСОБА_6 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з 13 листопада 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_11 (дату загибелі останнього) у зв`язку з чим остання просить встановити даний юридичний факт.

Встановлення факту проживання однією сім"єю із загиблим чоловіком - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаний період, як вказує позивач, необхідне їй для реалізації її права щодо отримання одноразової грошової допомоги згідно з ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку із загибеллю ОСОБА_27 , а також набуття статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які є предметом даного судового провадження, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно з ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання

Згідно з ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин, тобто дня загибелі військовослужбовця) визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а саме: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Згідно ч. ч. 8, 9 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова № 168) особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами (абз. 3 п. 2 Постанови № 168).

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку (абз. 4 п. 2 Постанови № 168).

Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.

Так для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України де визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. ст. 3, 74 СК України).

Обов`язковою умовою для визнання факту проживання однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

Встановлення факту проживання однією сім`єю передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Заразом має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. ст. 3, 74 Сімейного кодексу України) оскільки самі по собі, наприклад, факти спільної присутності їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між особами є усталені відносини, притаманні сім`ї.

Факт спільного проживання та/або реєстрації місця проживання без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не може свідчити про те, що мали місце усталені відносини, які притаманні сім`ї та що позивач ОСОБА_1 проживала однією сім`єю і була членом сім`ї ОСОБА_6 .

Так, надані позивачкою ОСОБА_1 письмові докази в своїй сукупності не доводять наявність у неї спільних з ОСОБА_6 ні особистих немайнових, ні майнових прав, зокрема не зазначено жодного вартісного майна, котре було б придбано чи поліпшено за спільні кошти, тобто того, що джерело набуття цього майна було спільним.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в підтвердження факту спільного набуття побутових речей, серед іншого, позивач ОСОБА_1 послалася на товарний чек № 8 від 14.09.2023 про купівлю підвіконня, балконних защіпок і іншого в період, за який ставиться питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Однак, всі без винятку надані останньою документи не містять необхідних реквізитів для підтвердження їх правдивості, відсутні імена, підписи та відсутні докази, що ціль набутого майна - спільне користування для сім`ї. Заразом поняття спільний бюджет означає заробіток коштів членами сім`ї, їх розподіл та витрати в інтересах сім`ї.

Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_6 та позивача ОСОБА_1 спільного побуту, в першу чергу спільного бюджету (грошей), за рахунок якого ведеться спільне господарство, останньою суду також не надано.

Зазначення ОСОБА_6 у декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, що була ним подана 4.02.2022, позивача ОСОБА_1 як довірену особу пацієнта, для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом, також не свідчить про спільність побуту ОСОБА_6 й ОСОБА_1 .

Звертаючись з цим позовом до суду, на підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_6 в період листопада 2014 до січня 2024 позивач не надала доказів, які б підтверджували спільні фінансові операції й реальності сімейних відносин в ці періоди. До них б могли належати пересилання грошових коштів (за час довгострокового перебування ОСОБА_7 на військовій службі за призовом під час мобілізації поза межами території Рівненського району) один одному, предметів побуту, особистих речей, переписки в ті роки тощо.

На переконання суду, факт спільного відпочинку позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , присутність на будь-якому святкуванні самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю не можуть свідчити про те, що між останніми склались й мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Із долучених фотографій, на яких містяться знимки ОСОБА_6 в різних життєвих ситуаціях видно, що останній споживає їжу, проводить разом час з дитиною, котом, псом тощо. Усі фото здійснені без позивачки ОСОБА_1 на них (разом лише на одній з фото).

Суд критично відноситься до вказаних показань свідків, оскільки такі носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту спільного проживання позивачки та ОСОБА_28 , однак не підтверджують наявність усталених відносин, які притаманні сім`ї.

Будь-яких інших доказів на обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 в ході розгляду справи не надано, а судом таких доказів здобуто не було.

Отож суд доходить висновку про недоведеність позивачем ОСОБА_1 факту проживання її з ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 як чоловіка й жінки однією сім?єю без реєстрації шлюбу в період з 13.11.2014 до19.01.024, а тому у позовних вимогах належить відмовити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові на позивача.

Так як судом відмовлено у задоволенні позовних вимог судові витрати у справі необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України

ухвалив:

відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного рішення суду 26.08.2025.

Відомості щодо учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_12 ; дані паспорта: серія НОМЕР_13 , виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 17.09.1997;

відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_14 ; дані паспорта: № НОМЕР_15 , виданий органом 6118 26.06.2024;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_16 ;

Військова частина НОМЕР_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_17 ;

ІНФОРМАЦІЯ_14; місцезнаходження: АДРЕСА_7;

Суддя О. Б. Гриновець