Справа № 129/2403/25
Провадження № 22-ц/801/1877/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондар О. В.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 рокуСправа № 129/2403/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю. Б.,

суддів Матківської М. В., Міхасішина І. В.,

розглянув у судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Огородник Олег Миколайович, на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 04 липня 2025 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Бондар О. В. без участі сторін та їх представників,

в цивільній справі № 129/2403/25 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Короткий зміст вимог та їх обґрунтування

У липні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить забезпечити його зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя шляхом накладення арешту (тимчасово заборонити розпорядження, відчуження та користування грошовими коштами) на спірне майно, набуте ними у шлюбі: грошові кошти, що знаходяться на наявних банківських рахунках, в тому числі поточних та депозитних, відкритих ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в АТ КБ «ПриватБанк» () і є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач без його відома на протязі року до виїзду з України виводила їх спільні грошові кошти (більше 2 500 000 грн) на рахунок своєї дочки ОСОБА_3 та чоловіка дочки ОСОБА_4 . Зокрема зазначив, що грошові кошти, які на цей час знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_1 , яка перебуває за межами України, є спільною сумісною власністю подружжя, отже, розпорядження ними ОСОБА_1 без погодження з ОСОБА_2 доводять її прагнення позбавити заявника його права власності на спільне майно у виді грошових коштів, за таких обставин невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про поділ майна подружжя у разі задоволення зустрічних позовних вимог про поділ майна подружжя, які заявлені ОСОБА_2 04.07.2025 разом з клопотанням про їх прийняття до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції і мотиви її постановлення

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 04 липня 2025 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 11 липня 2025 року про виправлення описки - заяву задоволено.

Накладено арешт (тимчасово заборонено розпорядження, відчуження та користування грошовими коштами) на спірне майно: грошові кошти, що перебувають на наявних банківських рахунках, в тому числі поточних та депозитних, відкритих ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою та проживаючою в АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в АТ КБ «ПриватБанк» () і є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до набрання рішенням законної сили в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявлений захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_1 , є доцільним в рамках цієї справи, співмірним із заявленими первісними та зустрічними позовними вимогами. Такий захід у повній мірі захистить матеріально-правові інтереси ОСОБА_2 , гарантуючи ефективний захист його інтересів у спорі щодо спільної сумісної власності подружжя.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У липні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Огородник О. М., не погодившись з такою ухвалою, подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 21 липня 2025 року для розгляду указаної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Войтко Ю. Б., судді: Матківська М. В., Міхасішин І. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 серпня 2025 року справу призначено до розгляду 19 серпня 2025 року о 11 год. 40 хв., з повідомленням учасників справи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Огородник О. М. в судове засідання не з`явився, 13.08.2025 через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі апелянта та її представника, апеляційну скаргу підтримує і просить задовольнити її в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у справі містяться відповідні докази.

Відповідно до положень статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу, не повідомив сторони про дату та час розгляду заяви про забезпечення позову; розгляд справи відбувся без участі позивача; ухвалу не було вручено позивачу ні у паперовій формі, ні через систему «Електронний суд». Про факт накладення арешту апелянту стало відомо лише після звернення до банківської установи, яка повідомила про блокування рахунків.

Зокрема вказує, що адвокат Огородник О. М. зареєстрований в системі «Електронний суд», однак оскаржувана ухвала відсутня в його електронному кабінеті, про свідчать надані ним скріншоти всіх вхідних документів за 04.07.2025. Крім того, ухвала суду першої інстанції також не надходила на адресу адвоката засобами поштового зв`язку.

Наголошує на тому, що суд першої інстанції не пересвідчився в отриманні ухвали ні ОСОБА_1 , ні її представником, що призвело до того, що фактично суддя місцевого суду, постановляючи ухвалу від 04.07.2025 про забезпечення позову у справі № 129/2403/25, вчинила його довірительці відмову у доступі до правосуддя.

З огляду на наведене представник апелянта вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм ЦПК України, а саме: порушення принципу змагальності та рівності сторін, порушення права на судовий захист.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

ОСОБА_2 05.08.2025 засобами поштового зв`язку направив відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, відповідно до обставин справи.

Фактичні обставини справи, установлені судом

Судом установлено, що сторони звернулися до суду із позовними заявами (первісною та зустрічною) про поділ спільного сумісного майна подружжя в судовому порядку, зокрема, грошових коштів, що знаходяться на наявних банківських рахунках, в тому числі поточних та депозитних, відкритих ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» і є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у сторін існує спір з приводу поділу цього майна.

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частиною першою статті 376 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

З матеріалів цієї заяви установлено, що 04 липня 2025 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому просить провести поділ спільного майна подружжя та визнати за ним право власності на 1 250 000 грн, що відповідає 1/2 частині грошових коштів, що знаходилися на поточних, депозитних, карткових рахунках відповідача та виведені із зазначених рахунків не в інтересах сім`ї та без його згоди. Одночасно він подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на наявних банківських рахунках, в тому числі поточних та депозитних, відкритих ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» і є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Підставою звернення позивача із заявою про забезпечення зустрічного позову зазначено можливість відчуження майна відповідача, що унеможливить (значно утруднить) виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 ЦПК України).

Згідно за частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховний Суд у постановах від 31 липня 2024 року в справі № 623/2015/21, від 29 липня 2024 року в справі № 761/80/23, від 15 липня 2024 року в справі № 361/5905/23 та інших виснував, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За вимогами пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1).

Як зазначалось апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо доводів представника ОСОБА_1 адвоката Огородника О. М., то підставою оскарження ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області від 04 липня 2025 року стало те, що суд не повідомив сторони про дату та час розгляду заяви про забезпечення позову; розгляд справи відбувся без участі позивача; ухвалу не було вручено позивачу ні у паперовій формі, ні через систему «Електронний суд», чим порушено принцип змагальності та рівності сторін, право на судовий захист, отже, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Тобто за загальним правилом суд розглядає заяву про забезпечення позову без виклику сторін на підставі її доводів, змісту позовних вимог (предмету позову) та доданих до неї (а також позовної заяви, якщо заява про забезпечення позову подається одночасно чи після її подання) доказів. І лише якщо без з`ясування особистої позиції заявника чи у виняткових випадках сторін спору, питання про забезпечення позову вирішити не можливо, може викликати заявника для надання додаткових пояснень або провести судове засідання.

Така необхідність може бути викликана, наприклад, неповним відображенням у змісті заяви про забезпечення позову предмета позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, відсутністю або неналежним обґрунтуванням заходу забезпечення позову, неможливості визначити ціну позову, інших відомостей, потрібних для забезпечення позову (наприклад, коли не можливо встановити, чи дійсно між сторонами виник спір).

Такий висновок випливає як із строків та порядку розгляду заяви про забезпечення позову, встановлених цивільним процесуальним законом, так і через відсутність його приписів щодо залишення заяви про забезпечення позову без руху у випадку недотримання заявником приписів статті 151 ЦПК України.

Оскільки законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, то згідно з вимогами частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

ОСОБА_2 , звертаючись до суду з заявою про забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , зазначив її дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце реєстрації, відомий номер засобу зв`язку, та вказав, що інформація про електронний кабінет в електронному суді відсутня.

Згідно з супровідним листом Гайсинського районного суду Вінницької області оскаржувану ухвалу направлено на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 08.07.2025.

У матеріалах заяви також міститься рекомендоване повідомлення з довідкою про повернення поштового відправлення 23.07.2025, направленого ОСОБА_1 08.07.2025, на адресу Гайсинського районного суду Вінницької області у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Отже порушень установленого статтею 153 ЦПК України порядку розгляду заяви про забезпечення позову в апеляційній скарзі не наведено, не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи, а тому немає підстав вважати, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права під час розгляду заяви про забезпечення позову, як підстава для її скасування.

Інших доводів щодо помилковості висновків суду першої інстанції в цій справі подана представником ОСОБА_1 адвокатом Огородником О. М. апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом першої інстанції при розгляді заяви допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до статті 376 ЦПК України могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Огородник Олег Миколайович, залишити без задоволення.

Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 04 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 серпня 2025 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: М. В. Матківська

І. В. Міхасішин