ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 серпня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/1969/24

Головуючий у першій інстанції Кутовий Ю. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/909/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Фермерське господарство «Олександрівське 2020»,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Олександрівське 2020» на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2025 року (місце ухвалення м. Корюківка, дата складення повного судового рішення 05.03.2025) у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Олександрівське 2020» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Прокоф`єв Б.І. звернувся до суду з позовом до ФГ «Олександрівське 2020» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позову посилався, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки загальною площею 2,00 га з кадастровим номером :04:000:0912, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства і 15.12.2020 між позивачкою та ФГ «Олександрівське 2020» був укладений Договір оренди землі № 06/151220 строком на 7 років з можливістю пролонгації за відсутності письмових заперечень сторін.

Вказує, що враховуючи положення п. 5, 9 Договору, нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 48130,00 грн, проте в п. 9 Договору помилково зазначено, що розмір орендної плати у період з 2022 року по 2028 рік складає 3730,00 грн, оскільки сума орендної плати розрахована за 1 га земельної ділянки. Тому вважає, що розмір орендної плати за користування земельною ділянкою позивача складає: 48130,00 грн (грошова оцінка земельної ділянки за 2 га) х 15,5% = 7460,15 грн.

За доводами позову, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, відповідач здійснював оплату пізніше, ніж визначено Договором та не у повному обсязі, зокрема у грудні 2021 року за 2021 рік, у грудні 2022 року за 2022 рік по 3730,80 грн, що є меншим ніж розмір орендної плати який підлягав сплати згідно умов Договору.

Як зазначає позивач, відповідач не сплатив орендну плату за користування земельною ділянкою за грудень 2022 року, 2023 та 2024 роки, тому заборгованість зі сплати орендної плати плати складає: за 2020 рік 320,87 грн, за 2021 рік 3730,07 грн, за 2022 рік 3730,07 грн, за 2023 рік 7460,15 грн, за 2024 рік 7460,15 грн, а всього 22701,31 грн.

Крім того, посилається, що п. 14 Договору пепердбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,05% за кожен день прострочення, а тому за період з 16.12.2020 по 20.08.2024 розмір пені складає 8539,29 грн, а згідно положень ст. 625 ЦК України розмір 3% річних складає 1402,57 грн, розмір інфляційного збільшення 5176,98 грн.

У позові представник ОСОБА_1 адвокат Прокоф`єв Б.І. просить стягнути з ФГ «Олександрівське 2020» на користь ОСОБА_1 орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0912 у розмірі 22701,33 грн основної заборгованості, 8539,29 грн пені, 1402,57 грн 3% річних, 5175,98 грн інфляційного збільшення.

Рішенням Корюківського районного суду від 11.02.2025 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ФГ «Олександрівське 2020» на користь ОСОБА_1 орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0912 у розмірі 22701,33 грн основної заборгованості, 8539,29 грн - пені, 1402,57 грн - 3 % річних, 5175,98 грн - інфляційного збільшення. Всього стягнуто 37819,17 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Враховуючи положення ст. 1050, 625 ЦК України та умови договору, наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення у повному обсязі вимог в частині стягнення орендної плати, а в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційного збільшення судом наведено власний розрахунок.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, голова ФГ «Олександрівське 2020» О.А. Гурбик подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Корюківського районного суду від 11.02.2025 і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнувши ФГ «Олександрівське 2020» оренду плату за користування земельною ділянкою за 2023 та 2024 роки у розмірі 7460,00 грн, судовий збір та витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог.

За доводами апеляційної скарги суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, а викладені у рішенні висновки не відповідають обставинам справи, наявні у справі докази оцінені судом з порушенням вимог ст. 89 ЦПК України.

Заявник вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що розмір щорічної орендної плати за оренду земельної ділянки площею 2,00 га становить 7460,15 грн, оскільки щорічний розмір орендної плати за оренду земельної ділянки площею 2,00 га за 2022-2028 роки визначений в укладеному Договорі і становить 3730,00 грн за згодою обох сторін, жодні помилки відсутні, але виходячи з визначеного у Договорі фактичного розміру орендної плати можна припустити, що помилка є у розмірі відсотків який застосовується для обчислення орендної плати і має становити 7,8%, а не 15,5%. Тому вважає, що посилання позивачки на допущені помилки безпідставні, оскільки до Договору оренди землі жодні зміни не вносились, а тому застосуванню підлягає вказаний у Договорі фіксований розмір щорічної орендної плати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається, що суд першої інстанції безпідставно не врахував подану ФГ «Олександрівське 2020» заяву про застосування позовної давності, не застосував позовну давність до вимог в частині стягнення орендної плати, пені, 3% річних та інфляційного збільшення за 2020-2021 роки. Як вказує заявник, позивач обізнаний з умовами Договору, тому дізнався про порушення свого права щодо невиплати орендної плати за 2020-2021 роки на наступний день закінчення строку для виплати орендної плати, тобто 21.01.2020 та 21.01.2021, а з позовом ОСОБА_1 звернулась 21.08.2024.

Також за доводами скарги, суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з ФГ «Олександрівське 2020» пеню, 3% річних та інфляційне збільшення, оскільки вина фермерського господарства у невиплаті позивачці орендної плати за укладеним Договором оренди землі відсутня, умови укладеного договору фермерське господарство не порушувало, орендна плата за 2023-2024 роки виплачена не була через невиконання позивачкою дій, передбачених п. 25.1 Договору.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи.

У поданому відзиві представник ОСОБА_1 адвокат Прокоф`єв Б.І. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Корюківського районного суду від 11.02.2025 залишити без змін та стягнути витрти на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. В обґрунтування посилається, що в п. 5 Договору оренди вказана нормативно грошова оцінка земельної ділянки саме 1 га, тоді як згідно умов договору (п. 2 Договору) вказано, що загальна площа кожної земельної ділянки становить - 2 га, а розмір орендної плати, який вказано в п. 9 (в грошовому еквіваленті) становить саме 15,5 % виходячи з площі 1 га. Вказує, що однією із сторін укладених Договору оренди є суб`єкта господарської діяльності, стандарти розкриття інформації і обізнаності якого є зовсім іншими, аніж у звичайної фізичної особи - пересічного громадянина, а стандарт розумної та обачливої поведінки у суб`єкта господарської діяльності набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини, тому наслідки допущення такого роду помилок повністю покладаються саме на такого господарюючого суб`єкта. Вказує, що позивачка узгодила з Відповідачем основні умови оренди, це строк та відповідний розмір у відсотковому виразі - 15,5 % і позивачка не готувала проект цього договору, поект договору готував відповідач і саме відповідач допустив наявність в укладеному Договорі суперечність відповідних його пунктів, а тому його зміст має тлумачитися проти того, хто складав відповідний проект договору. Тому вважає, що твердження апелянта про необхідність здійснення розрахунку розміру заборгованості орендної плати виходячи з розміру, вказаному в абзаці 2-3 відповідного Договору оренди є неспроможним, тому річний розмір орендної плати за користування земельною ділянкою позивача складає: 48130,00 грн (грошова оцінка за земельну ділянку площею 2 га) х 15,5% (відсоток визначений в Договорі) = 7460,15 грн. Посилається, що розрахунок заборгованості зі сплати орендної плати, пені, 3% річних та інфляційного збільшення зазначений у позовній заяві. Заявник вважає необґрунтованими доводи скарги щодо пропуску строку звернення до суду, враховуючи положення п. 12, 19 Прикінцевих те перехідних положень ЦК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 2,00 га, з кадастровим номером :04:000:0912, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.10.2020 (а.с. 12).

15.12.2020 між ОСОБА_1 та ФГ «Олександрівське 2020» був укладений Договір оренди землі № 06/151220, згідно якого було передано в оренду земельну ділянку загальною площею 2,00 га, з кадастровим номером :04:000:0912 строком на 7 років, з можливістю пролонгації за відсутності письмових заперечень сторін, тобто до 15.12.2027 (а.с. 9-10), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.01.2021 (а.с. 11).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно убачається, що 14.01.2021 було зареєстроване речове право, а саме право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0912, Орендар - ФГ «Олександрівське 2020», номер запису про інше речове право № 40148803.

Пунктом 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься в такі строки: не пізніше 20 січня, року за який вноситься орендна плата.

Згідно пункту 9 Договору розмір щорічної орендної плати становить 15.5% від грошової оцінки земельної ділянки по Чернігівській області.

Середня нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1 та сільської господарського призначення по Чернігівській області згідно даних Держгеокадастру на день укладення договору становить 24 065.00 грн.

Враховуючи те. що площа земельної ділянки становить 2.00 га нормативно грошова оцінка за вказану земельну ділянку складає 24 065.00 грн. х 2 = 48 130. 00 грн.

Річний розмір орендної плати за користування земельною ділянкою Позивача складає: 48 130,00 грн. (грошова оцінка за земельну ділянку площею 2 га) х 15,5% (% визначений в Договорі) = 7460.15 грн.

З урахуванням положень п. 11 Договору, Відповідач був зобов`язаний сплатити орендну плату не пізніше 20 січня року за який вноситься орендна плата, що оформляється письмово.

Таким чином, орендна плата мала бути сплачена за 2020 рік на наступний день після укладення договору, за 2021 рік в строк до 20.01.2021 року, за 2022 рік в строк до 20.01.2022 року, за 2023 рік в строк до 20.01.2023 року, за 2024 рік в строк до 20.01.2024 року.

Проте, як вбачається з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу від 21.06.2024, Відповідач здійснював оплату пізніше ніж визначено в Договорі та не в повному обсязі.

Так, Відповідачем було сплачено 3730,80 грн в грудні 2021 року - за 2021 рік, та 3730,80 грн в грудні 2022 року за 2022 рік. Інших платежів від Відповідача не надходило.

Судом також встановлено, що відповідач сплатив орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою за 2021 та 2022 роки в розмірі 3730,80 грн, що є меншим ніж розмір орендної плати який підлягав сплаті згідно умов Договору.

Відповідач не сплатив орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0912 за грудень 2020 року, 2023 та 2024 роки.

Таким чином, за розрахунком суду, заборгованість за користування земельною ділянкою складає:

за 2020 рік (в період з 16.12.2020 по 31,12.2020) - 7460,15 (річний розмір орендної плати за Договором) /12 (місяців) / 31 х 16 днів = 320,87 грн.

за 2021 рік складає 7460,15 грн (річний розмір орендної плати за Договором) - (сума сплачена Відповідачем) = 3730.07 грн.

за 2022 рік складає 7460,15 грн. (річний розмір орендної плати за Договором) - (сума сплачена Відповідачем) = 3730,07 грн.

за 2023 рік складає 7460,15 грн. (річний розмір орендної плати за Договором).

за 2024 рік складає 7460,15 грн. (річний розмір орендної плати за Договором).

Загальна сума заборгованості складає 320,87 грн. +3730,07 грн. + 3730,07 грн. + 7460,15 грн. + 7460,15 грн. = 22701,31 грн.

Вбачається, що 24.07.2024 Позивачем надіслано на адресу Відповідача вимогу про здійснення розрахунку за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0912 за весь період користування нею.

Вказані обставини не заперечувались сторонами під час розгляду справи та не спростовані.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовнх вимог, суд першої інстанції, враховуючи положення ст. 1050, 625 ЦК України та умови договору, наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про задоволення у повному обсязі вимог в частині стягнення орендної плати, а в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційного збільшення судом наведено власний розрахунок.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Положеннями статті 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 96 ЗК України землекористувачі, окрім іншого, зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про оренду землі» у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що висновок районного суду про задоволення вимоги до ФГ «Олександрівське 2020» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, 15.12.2020 між ОСОБА_1 та ФГ «Олександрівське 2020» був укладений договір оренди землі № 06/151220, яким передано в оренду земельна ділянки загальною площею 2,00 га, з кадастровими номерами :04:000:0917, :04:000:0912, строком на 7 років, з можливістю пролонгації за відсутності письмових заперечень сторін, тобто до 15.12.2027.

За умовами укладеного договору сторони погодили, що орендна плата вноситься в такі строки: не пізніше 20 січня, року за який вноситься орендна плата. Пунктом 9 договору передбачено, що розмір щорічної орендної плати становить 15,5% від грошової оцінки земельної ділянки по Чернігівській області.

Умовами пункту 5 визначено, що середня нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1 га сільськогосподарського призначення по Чернігівській області згідно даних Держгеокадастру на день укладення договору становить 24065,00 грн.

ФГ «Олександрівське 2020» сплатило орендну плату ОСОБА_1 3730,80 грн в грудні 2021 року - за 2021 рік, та 3730,80 грн в грудні 2022 року за 2022 рік, а інших платежів ОСОБА_1 від ФГ «Олександрівське 2020» не надходило, що сторонами не заперечується.

Звернувшись з цим позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що відповідачем помилково визначено щорічний розмір орендної плати за 2022-2028 роки у сумі 3730 грн за оренду земельної ділянки, оскільки за умовами пункту 9 договору оренди орендна плата має становити 15,5% від грошової оцінки земельної ділянки по Чернігівській області, яка за 1 га становить 24065 грн, за 2 га (розмір ділянок, які нею передані в оренду) 48130 грн. Відповідно річний розмір орендної плати за користування однією земельною ділянкою позивачки мав становити 7 460,15 грн (24 065 х 2 х 15,5% = 7 460,15).

Частково заперечуючи проти позову, ФГ «Олександрівське 2020» наполягало на тому, що розмір орендної плати зазначений в укладеному договорі у сумі 3730 грн є правильним, помилки у цій частині договору відсутні, проте наявна помилка у зазначеному відсотку 15,5% нормативно грошової оцінки, який має становити 7,8%. Відповідач вважає, що оскільки зміни до договору оренди щодо розміру орендної плати не вносились, має бути застосовано зазначений у договорі конкретний розмір щорічної орендної плати за земельну ділянку за 2022-2028 роки у сумі 3730 грн, а не обрахований позивачкою у сумі 7460,15 грн, який є її припущенням.

Отже, пунктом 5 укладеного між сторонами договору визначено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1 га сільськогосподарського призначення по Чернігівській області на дату укладання договору становить 24065 грн, у пункті 2 сторони погодили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2 га. У пункті 9 указано, що орендна плата вноситься орендарем у натуральній або грошовій формі та розмірі 15,5% від середньої нормативно грошової оцінки земельної ділянки і в грошовому виразі складає в період з 2022 по 2028 року 3730 грн з ПДФО.

Виходячи з доводів позову щодо необхідності обрахунку орендної плати у розмірі 15,5% грошової оцінки за кожен гектар переданої в оренду земельної ділянки та заперечень відповідача, відповідно до яких у договорі неправильно указано розмір цієї грошової оцінки, який має становити 7,8 %, а розмір орендної плати за земельну ділянку у сумі 3730 грн визначено правильно, колегія суддів знаходить, що сторони по різному тлумачать одні й ті самі положення укладеного договору оренди.

Апеляційний суд погоджується з доводами позивачки про наявність суперечностей щодо визначення сторонами розміру орендної плати у відповідних пунктах укладеного сторонами договору і неможливість з`ясування справжнього змісту його умов за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, та вважає, що вони потребують тлумачення.

Обгрунтованими є доводи відзиву ОСОБА_1 щодо необхідності тлумачення змісту укладеного між сторонами договору за принципом contra proferentem.

Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін" (under the diminant sinfluence of the party).

На користь доводів позивачки про «переважний вплив іншої сторони» при укладенні правочинів свідчать додані до відзиву на апеляційну скаргу тексти договорів оренди земельних ділянок, який уклали сторони спору (а.с. 98-103). Отже, апеляційний суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 про те, що проекти договорів складались ФГ «Олександрівське 2020», і вважає, що відповідач цих доводів позивачки в належний спосіб не спростував.

Однією із сторін укладених договорів оренди є суб`єкт господарської діяльності, стандарти розкриття інформації і обізнаності якого є іншими, ніж у звичайної фізичної особи громадянина. Стандарт розумної та обачливої поведінки у суб`єкта господарської діяльності набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини. Тому наслідки допущення такого роду помилок повністю покладаються саме на такого господарюючого суб`єкта.

Добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Апеляційний суд враховує те, що, укладаючи договір оренди, ОСОБА_1 узгодила з ФГ «Олександрівське 2020» його основні умови, зокрема, строк та відповідний розмір орендної плати 15,5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яку у договорі визначено саме за 1 гектар. Позивачка розраховувала на певний розмір орендної плати, оскільки передавала в оренду земельну ділянку розміром 2 га. Саме відповідачем готувався проект договору оренди, отже його зміст має тлумачитись проти того, хто складав відповідний правочин. Виходячи з наведеного, твердження ФГ «Олександрівське 2020» про те, що розмір орендної плати правильно визначено в укладеному договорі у сумі 3730 грн, проте наявна помилка щодо відсотку орендної плати, який має становити 7,8% замість 15,5%, колегією суддів відхиляються.

Стороною позивача правильно розраховано, що річний розмір орендної плати за користування однією земельною ділянкою становить: 7460,15 (48130 грн грошова оцінка за земельну ділянку площею 2 га х 15,5% = 7 460,15 грн).

Пунктом 10 договору узгоджено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 20 січня, року за який вноситься орендна плата, що оформлюється письмово.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору ФГ «Олександрівське 2020» сплатило орендну плату ОСОБА_1 у 4 кварталі 2021 року 3730,08 грн; у 4 кварталі 2022 року 3730,08 грн (а.с. 13-14). Інших платежів ОСОБА_1 від ФГ «Олександрівське 2020» не надходило.

З огляду на умови укладеного договору та фактичну сплату орендної плати, заборгованість за користування земельною ділянкою складає:

- за 2020 рік (в період з 16.12.2020 по 31.12.2020) - 1604 грн (7460,15 (річний розмір орендної плати) / 12 (місяців) /31 х 16 днів = 320,87 грн;

- за 2021 рік 7460,15 грн (річний розмір орендної плати) 3730,07 грн (сума сплачена Відповідачем);

- за 2022 рік 7460,15 грн (річний розмір орендної плати) 3730,07 грн (сума сплачена Відповідачем);

- за 2023 рік 7460,15 грн (річний розмір орендної плати);

за 2024 рік 7460,15 грн (річний розмір орендної плати), а всього 22701,31 грн.

Установивши, що ФГ «Олександрівське 2020» порушено умови договору оренди землі щодо сплати орендної плати у зв`язку з чим виникла заборгованість за 2020 рік у сумі 320,87 грн, за 2021 рік у сумі 3730,07 грн, за 2022 рік у сумі 3730,07 грн, за 2023 рік у сумі 7460,15 грн, за 2024 рік у сумі 7460,15 грн, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув 22701,31 грн основної заборгованості, 8539,29 грн пені, 1402,57 грн 3% річних, 5175,98 грн інфляційного збільшення.

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги про не врахування судом першої інстанції при вирішенні спору заяви відповідача про застосування строку позовної давності до вимог позивачки в частині стягнення орендної плати, пені, 3% річних та інфляційного збільшення за 2020-2021 роки.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин на всій території України тривав з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року (постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05 год. 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 днів введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався і діє на час вирішення цього спору. Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції ЗУ № 3450-IX від 08.11.2023 визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Наведений пункт виключено ЗУ від 14 травня 2025 року, який набере чинності лише 04 вересня 2025 року.

Ураховуючи зміст наведених вище положень законодавства, строк позовної давності при зверненні з вимогами в частині стягнення орендної плати, пені, 3% річних та інфляційного збільшення за 2020-2021 роки ОСОБА_1 не пропущено.

Доводи ФГ «Олександрівське 2020» про відсутність підстав для стягнення пені, 3% річних та інфляційного збільшення через відсутність вини фермерського господарства у невиплаті позивачці орендної плати не знайшли підтвердження в ході судового розгляду.

Матеріали справи свідчать про те, що 15.07.2024 ОСОБА_1 зверталася до ФГ «Олександрівське 2020» з вимогою здійснити повний розрахунок за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0912 на її банківський рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», але цих дій відповідач не вчинив навіть у тому розмірі, який вважав обґрунтованим(а.с. 15).

Те, що ОСОБА_1 не звернулася до орендаря за орендною платою не пізніше, ніж за 3 дні до закінчення строку внесення орендної плати, як це визначено п. 25.1 договорів оренди, не звільняє відповідача від відповідальності за несвоєчасну сплату коштів. Тобто, правові підстави для звільнення ФГ «Олександрівське 2020» від відповідальності по сплаті пені, 3% річних та інфляційного збільшення відсутні.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн, тому колегією суддів не переглядається.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування правильного по суті судового рішення, яке постановлено з дотриманням вимог закону.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, правильність висновків суду не спростовують.

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вирішуючи заявлене у відзиві на апеляційну скаргу клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 8 000 грн, колегія суддів виходить з наступного.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з приписами ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представництво інтересів ОСОБА_1 адвокат Прокоф`єв Б.І. здійснював на підставі договору про надання правничої допомоги № 26/1/24 від 11.07.2024 (а.с. 17) та ордеру серії СВ № 1092894 від 21.08.2024 (а.с. 21).

Пунктом 3.3 укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Прокоф`євим Б.І. договору про надання правничої допомоги № 26/1/24 від 11.07.2024 передбачено, що вартість послуг адвоката по представництву інтересів клієнта в апеляційній та касаційній інстанції визначається додатковою угодою до даного договору.

Додатковою угодою № 1 до договору про надання правничої допомоги № 26/1/24 від 11.07.2024, укладеною між ОСОБА_1 та адвокатом Прокоф`євим Б.І., засвідчено, що клієнт проводить оплату адвокату за надані ним послуги в Чернігівському апеляційному суді, в тому числі при підготовці процесуальних документів для даного суду при розгляді справи № 736/1969/24 за апеляційною скаргою ФГ «Олександрівське 2020» на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 11.02.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до ФГ «Олександрівське 2020» про стягнення орендної плати за користування земельними ділянками у розмірі 6 000 грн (а.с. 104).

28.04.2025 між Ковальовою І.Є. та Прокоф`євим Б.І. підписано детальний опис робіт (наданих) послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також робіт, що будуть надані під час розгляду в Чернігівському апеляційному суді, за яким надано наступні юридичні послуги загальною вартістю 6 000 грн: аналіз апеляційної скарги на рішення Корюківського районного суду від 11.02.2025 в обсязі 2 год.; вивчення судової практики, визначення правової позиції з клієнтом, виготовлення копій документів в обсязі 2 год.; підготовка відзиву на апеляційну скаргу та організація його подання до суду в обсязі 5 год. (а.с. 104 зворот).

Зазначено, що загальна вартість наданих послуг складає 6 000 грн.

Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 28.04.2025, ОСОБА_1 сплатила адвокату Прокоф`єву Б.І. 6 000 грн

Під час апеляційного розгляду стороною відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не надходило, належних та допустимих доказів неспівмірності заявлених до стягнення представником позивача судових витрат не надано.

Враховуючи викладене та відсутність заперечення відповідача щодо заявленого розміру витрат на правову допомогу, апеляційний суд враховує складність справи (розгляд справи апеляційним судом у порядку письмового провадження без виклику учасників справи), обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співмірності, доходить висновку, що витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн є неспівмірними з розумною необхідністю витрат для цієї справи, а тому витрати, як підлягають стягненню з ФГ «Олександрівське 2020», слід зменшити до 4000 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Олександрівське 2020» залишити без задоволення.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2025 року залишити без змін.

Стягнути з Фермерького господарства «Олександрівське 2020» (юридична адреса: вул. Центральна, 125, с. Олександрівка Корюківського району Чернігівської області, ЄДРПОУ - 43559219) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції 4000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 18.08.2025.

Головуючий Судді: