Справа № 147/978/25
Провадження № 2/147/398/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 серпня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого суддіПочкіної О.М.
із участю секретаря Бабчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» звернулося в суд з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в сумі 28985,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір №73624189 про надання коштів в кредит, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов п.2.1 Договору позики ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу у позику грошові кошти в сумі 17 000 грн., перерахувавши кошти на картковий рахунок, котрий надано позичальником та міститься в реквізитах договору, та підтверджується Довідкою про укладення договору (ідентифікацію) фінансової установи. Відповідно до п.п.2.2 договір №73624189 строк позики становить 30 календарних днів, процентна ставка 0,250 % в день, процентна ставка за понадстрокове користування кредитом становить 4,0 % в день, комісія за надання кредиту становить 2550 грн. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що ознайомився на сайті https://myсrеdit.uа/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України. Відповідач до моменту підписання договору вивчив інформацію , викладену в Паспорті споживчого кредиту. Позичальником під час укладення договору кредиту №73624189, пройдено ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку. Далі, за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора на веб-сайті ТОВ «MyCredit», який відповідач отримав на зазначений номер телефону, підписано (акцептовано) пропозицію про укладення Договору кредиту (оферти), графік платежів, підтверджено укладення Договору кредиту №73624189 від 10.12.2024, укладеного відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Істотні умови договору, такі як сума кредиту, строк, процентна ставка, комісія та відповідальність за невиконання/неналежне виконання зобов`язання погоджено в договорі надання кредиту, який містить електронний підпис відповідача з одноразовим ідентифікатором. Відповідач порушив умови договору позики та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином у зв`язку з чим станом на дату здійснення розрахунку сума заборгованості відповідача за договором №73624189 від 10.12.2024 становить 28985,00грн., з яких: 17 000грн. - сума заборгованості за основним боргом, 1275 грн. - сума заборгованості по процентам за користування, 8160,00 грн. - заборгованості по відсотках за понадстрокове користування, 2550,00 грн.- заборгованість за комісією.

У зв`язку з наведеним позивач просив суд, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №73624189 від 10.12.2024в розмірі 28985,00 грн. та сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 12.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

23.07.2025 судове засідання було відкладено в зв`язку неявко відповідача.

Сторони у судове засідання 19.08.2025 не з`явилися.

Позивач був належним чином повідомлений про місце і час судового засідання. В прохальній просив розгляд справи проводити без участі його представника, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, Судом вживалися заходи для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки за місцем його реєстрації, однак судова повістка повернулася на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву та будь-які клопотання не подавав, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення складено 20.08.2025, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 18.08.2025, датою ухвалення даного рішення є саме 20.08.2025 в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.12.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією про надання кредиту) №73624189 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ « Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача 84123(а.с.25-31).

Відповідно до умов п.2.1 договору№73624189 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку або достроково та сплатити плату від суми кредиту та комісію за надання кредиту.

Відповідно до вимог п.2.2. договору №73624189 сторони визначили, що сума кредиту становить 17000,00 грн., строк кредитування - 30 календарних днів, а процентна ставка в день становить 0,250 % (фіксована); денна процентна ставка становить 0,750 %, проценти за понадстрокове користування кредитом - 4 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1186,17, орієнтована загальна вартість кредиту - 20825,00 грн., комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого кредиту.

Відповідно до п.2.4 договору №73624189 кредитодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості Кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових або супутніх послуг кредитодавця, за формою наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що визначена у додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною

Згідно з вимогами п. 2.5 договору №73624189 проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором

Пунктом 5.1 договору №73624189, передбачено, що позичальник перед укладанням договору ознайомлюється на сайті з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект Договору, Політикою конфіденційності та Правилами надання коштів та банківських металів в кредит та іншою інформацією про кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі сайті кредитодавця.

Відповідно до пунктів 5.5-5.12 Договору №73624189 визначено, що цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу згідно вимог Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого постановою Національного банку України від 03.11.2021 №113.

Пунктом 11.1 даного договору передбачено, що позичальник, укладаючи договір ознайомився на сайті https://myсrеdit.uа/documents-license/ з повною інформацією щодо кредитодавця та його послугами та до моменту підписання договору вивчив його умови та Правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на цьому веб-сайті та підтвердив, що йому зрозумілі зміст , суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а договір укладався ним без нав`язування та відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам.

В Паспорті споживчого кредиту міститься посилання на ліцензію «Надання коштів та банківських металів в кредит» видана НБУ 12.03.2024, ліцензія безстрокова (а.с. 35).

Судом встановлено, ОСОБА_1 , з яким укладено Кредитний договір №73624189, ідентифікований ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», а укладений договір акцептований (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 84123, дата відправки ідентифікатора позичальнику: 10.12.2024, електронна пошта позичальника, на яку було відправлено ідентифікатор (а.с.32).

Кредитодавець на виконання п.2.1 Договору ) №73624189 від 10.12.2024, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 17000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією №06а52f13-b0d7-4566-87ba-a68103581c9a від 10.12.2024, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі.(а.с.33)

Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами, відповідач ознайомився та погодився з ними.

Відповідно до вищевказаного Договору №73624189 від 10.12.2024, підтверджень про перерахунок суми кредиту (а.с.33), відповідач отримав кошти шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 2.2. Договору №73624189 від 10.12.2024, шляхом використання вказаних позичальником реквізитів, належного йому карткового рахунку.

Тобто, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит шляхом перерахуванням кредитних коштів на картковий рахунок банківської картки № НОМЕР_1 відповідача в сумі 17 000 грн, що підтверджується наведеними вище доказами.

Відповідно до доданого до позову розрахунку заборгованість позичальника за Договором №73624189 від 10.12.2024 станом на 09.05.2025 становить 28985,00 грн, що складається з суми прострочених платежів за основним боргом - 17000,00 грн., суми платежів по відсотках - 1275,00 грн., суми відсотків за понадстрокове користування - 8160,00 грн, суми прострочених платежів за комісією - 2550 грн. ( а.с. 53-55).

Позивач просить стягнути вказану заборгованість із відповідача, оскільки добровільно свої зобов`язання останній не виконує.

При ухваленні даного рішення суд керується наступними нормами.

Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст. 12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІV а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VІІІ.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІV).

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між відповідачем та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в установленому законом порядку був укладений Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту)№73624189 від 10.12.2024 в електронній формі. Цей договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) «84123», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі договір про надання кредиту. Підписавши Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73624189, відповідач підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови договору цілком зрозумів та приймав їх.

ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за Договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73624189 від 10.12.2024 виконало у повному обсязі: надало відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Натомість відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит в не повернув, проценти за користування коштами не сплатив.

На підтвердження наявності заборгованості та її розміру ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» подало до суду розрахунок заборгованості за Договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73624189 від 10.12.2024, з якого вбачається, що у відповідача виникла заборгованість за кредитом та відсотками. Із розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за кредитом виникла у розмірі 28985,00 грн, що складається з суми прострочених платежів за основним боргом - 17000,00 грн., суми платежів по відсотках - 1275,00 грн., суми відсотків за понадстрокове користування - 8160,00 грн, суми прострочених платежів за комісією - 2550 грн.

Даний розмір заборгованості з урахуванням триваючих правовідносин між сторонами встановлений при розгляді справи, підтверджується сукупністю наданих доказів. Розрахунок заборгованості проведений з урахуванням погоджених сторонами умов.

Дослідивши матеріали справи, керуючись вищевказаними правовими нормами, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути 17000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 1275,00 грн заборгованості за відсотками, 8160,00 грн - суму відсотків за понадстрокове користування кредитом, що разом складають 26435,00 грн.

Щодо вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 2550,00 грн, то суд враховує наступне.

Відповідно до умов договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту)№73624189 від 10.12.2024, комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 15 % від суми наданого кредиту та дорівнює 2550,00 грн.

Надання кредитних коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором є обов`язком кредитодавця і не має обумовлюватися будь-якою оплатою, оскільки це суперечить ст. 1054 ЦК України.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Враховуючи зазначене вище, стягнення плати за комісію у розмірі 2550,00 грн договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту)№73624189 від 10.12.2024, не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Позивач при зверненні до суду поніс витрати на правову допомогу у сумі 7100,00 грн, які просить стягнути з відповідача.

На підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених в суді надав:

- копію договору про надання правничої допомоги №03-08/2023 від 03.08.2023 та додаткову угоду до договору №4 від 06.05.2025;

- довіреність від 04.11.2024, якою Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» уповноважила здійснювати представництво в суді адвоката Пархомчука С.М;

-копію платіжної інструкції №168325 від 19.05.2025 про сплату позивачем за надання правничої допомоги в розмірі 7100,00 грн;

- акт про отримання правової допомоги від 14.05.2025.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, оцінюючи складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову за майновою вимогою, враховуючи складання заяв по суті та відсутність судових засідань у цій справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 4 000 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №138а63 від 27.05.2025 позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3028,00 гривень.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати на сплату судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2761,61 грн, виходячи з такого розрахунку: 26435,00 грн (розмір задоволених позовних вимог)/ 28985,00 грн (розмір заявлених позовних вимог) х 3028,00 грн (сума сплаченого судового збору).

Керуючись статтями 12,76-81, 141, 247, 259, 263-268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» () заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73624189 від 10.12.2024 в розмірі 26435,00 грн (двадцять шість тисяч чотириста тридцять п`ять гривень 00 коп.), з яких 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) - сума прострочених платежів по кредиту, 1275,00 грн (одна тисяча двісті сімдесят п`ять гривень 00 коп.) - суму заборгованості за відсотками, 8160,00 грн (вісім тисяч сто шістдесят гривень 00 коп.) - суму відсотків за понадстрокове користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» () витрати на правничу допомогу, у розмірі 4 000,00 грн (чотири тисячі гривні 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» () судовий збір у розмірі 2761,61 грн (дві тисячі сімсот шістдесят одна гривня 61 коп.).

У задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», місце знаходження: площа Арсенальна, буд. 1Б, м. Київ, 01010,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Почкіна