УХВАЛА

14 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 243/7151/23

провадження № 61-10144ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2025 року, додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - Адвокатське бюро «Маринушкін і партнери», про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із вказаним позовом, в якому просили:

стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 123 012,72 грн, з яких: 99 290,94 грн - сума боргу,

19 265,93 грн - інфляційні втрати та 4 725,16 грн -3% річних;

стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 123 012,72 грн, з яких: 99 290,94 грн - сума боргу,

19 265,93 грн - інфляційні втрати, 4 725,16 грн -3% річних;

стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 127 014,42 грн, з яких: 99 290,94 грн сума боргу,

22 941,19 грн - інфляційні втрати, 5 051,60 грн -3% річних. Також просили стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 99 290,94 грн, інфляційні втрати в розмірі 19 008,49 грн, 3% річних в сумі 4 725,16 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 984,10 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 99 290,94 грн, інфляційні втрати в розмірі 19 008,49 грн, 3% річних в сумі 4 725,16 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 984,10 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 99 290,94 грн, інфляційні втрати в розмірі 22 675,78 грн, 3% річних в сумі 5 051,60 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 016,11 грн; в іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року заяву задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі

10 977,03 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 977,03 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 977,06 грн.; в іншій частині заяви відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2025 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2025 року та додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року залишено без змін.

05 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2025 року, додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про стягнення безпідставно набутих грошових коштів на загальну суму

373 039,86 грн.

Отже, справа № 243/7151/23 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Касаційна скарга містить посилання заявника на підстави, передбачені підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у цій справі підлягають касаційному оскарженню, а саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання про зупинення виконання рішення.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2025 року, додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа -Адвокатське бюро «Маринушкін і партнери», про стягнення безпідставно набутих коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська Є. В. Коротенко В. М. Коротун