Справа №601/1612/25
Провадження № 2/601/540/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючої судді Шульгач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Радчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 07.02.2024 між ТОВ «Макс кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір №00-9616324 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. 21.10.2024 ТОВ "ФК "ЕЙС" та ТОВ "Макс кредит" уклали договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ "Макс кредит" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЕЙС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЕЙС" приймає належні ТОВ "Макс кредит" права вимоги до боржників. Оскільки відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, виникла заборгованість у розмірі 49000 грн, яка складається з наступного: 8470,00 грн - заборгованість по кредиту; 40530 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, яку позивач просить стягнути.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

17.06.2025 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву згідно якого зазначив, що у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, які б підтверджували перерахування грошових коштів на його рахунок. Недопустимими є докази, зокрема Акту приймання передачі по договору Факторингу між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС», у якому не зазначено жодної інформації, починаючи від дати укладення до кількості боржників та загальної суми боргу. Розмір заборгованості містить суперечності. Крім того, є необгрунтованою вимога позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 7800 грн, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

21.06.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив згідно якого заначено, щопозивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного Кредитора ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 7700,00 грн. В свою чергу, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача або докази неотримання кредитних коштів не надано. Позовні вимоги доведені позивачем в повній мірі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи:

Судом встановлено, що 07.02.2024 між ТОВ «Макс кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір №00-9616324 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору.

Відповідно до п. 1.1. Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору, сума кредитного ліміту складає: 7700 грн. Тип кредиту кредитна лінія.

Відповідно до п. 1.2. Договору, строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Плзичальник зобов`язується повернути кредит 01.02.2025.

Згідно з п. 1.3.1 Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 03.03.2024 року, та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування).

Відповідно до п. 1.4.1. Договору, стандартна процентна ставка складає 2,47 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору.

Згідно з п. 1.5 Договору, за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 10,00% від суми Кредиту, що складає 770 грн..

Згідно з п. 1.9. усі істотні умови Договору, порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення Договору.

Вищевказаний правочин підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора: 55685, який був відправлений йому 07.02.2024 року о 12:04:24 та використаний останнім 07.02.2024 року о 12:04:42.

Згідно паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, сума/ліміт кредиту 7700,00 грн., строк кредитування 360 календарних днів, мета отримання кредиту споживчі потреби, комісія за надання кредиту 770,00 грн., загальні витрати за кредитом 69238,40 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом 76938,40 грн., реальна річна процентна ставка 931,66%.

Відповідно до Інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» № 1289/10 від 30.10.2025 року на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція, а саме: номер транзакції 40730-02893-45434, сума 7700,00 грн., дата та час проведення 3024-02-07 12:04:50, номер платіжної картки НОМЕР_1 , емітент платіжної картки SPORT BANK.

Як вбачається із наданого розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії № 00-9616324 від 07.02.2024 року загальна сума заборгованості за кредитом 49000 грн., з яких: 7700 грн. основна заборгованість, 770 грн. - заборгованість за комісією, 40530 грн. - заборгованість за процентами.

З відповіді АТ «Таскомбанк» від 28.07.2025 на запит суду та виписки рахунку вбачається, що ОСОБА_1 видано миттєву банківську платіжну картку № НОМЕР_2 хх хххх 7033, яка є не персоніфікованою міжнародною платіжною карткою. 07.02.2024 о 12:04:53 год. зараховано грошові кошти в сумі 7700 грн. на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 у гривнях, операції по якому можна здійснювати за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_4 . Фінансовий номер телефону ОСОБА_1 НОМЕР_5 .

21.10.2024 ТОВ "ФК "ЕЙС" та ТОВ "Макс кредит" уклали договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ "Макс кредит" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЕЙС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЕЙС" приймає належні ТОВ "Макс кредит" права вимоги до боржників.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №21102024-МК/ЕЙС ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 49000 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №21102024 МК/ЕЙС від 21.10.2024 та платіжною інструкцією, яка свідчить про виконання Фактором своїх зобов`язань за Договором факторингу.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положеннями ст.639 ЦПК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За приписами ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.

Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом.

Згідно з статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що відсутні докази, які б підтверджували перерахування грошових коштів на його рахунок повністю спростовується матеріалами справи, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що недопустимим доказом є Акту приймання передачі по договору Факторингу між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС», у якому не зазначено жодної інформації, починаючи від дати укладення до кількості боржників та загальної суми боргу, оскільки в зазначеному Акті приймання передачі зазначена кількість боржників та загальна сума заборгованості.

Таким чином, ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконував свої зобов`язання перед товариством, що є істотним порушенням договору, внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, суд вважає, що даний позов є обґрунтований та доведений належними доказами, тому в цій частині підлягає задоволенню, шляхом стягнення простроченого кредиту (тіла кредиту) в розмірі 7700 грн. та 40530 грн. заборгованості за процентами.

Однак, позивачем в тіло кредиту (в розмірі 8470 грн. ) включена також і комісія за договором в розмірі 770 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії в сумі 770 грн суд зазначає таке.

За загальним правилом, передбаченимст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами 2, 3ст. 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбаченістаттею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Так, 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення ч. 1, 2, 5ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Однак, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічні за змістом спірних правовідносин правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 та у постанові ОП КЦС ВС від 06.11.2023 у справі № 204/224/21.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено, що в п. 1.5. Договору, за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 10,00% від суми Кредиту, що складає 770 грн..

Тобто банком фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Однак, розмір комісії за обслуговування кредитом, який визначено в договорі про споживчий кредит № 00-9616324 від 07.07.2024, встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.

Тобто, в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Поряд з цим, в розрахунку суми несплачених комісій за користування кредитними коштами, нарахованих відповідно до умов договору про споживчий кредит, загальна сума несплачених комісій становить 770 грн.

Отже, указані умови кредитного договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечитьЗакону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи те, що відповідачу встановлено комісію за управління та обслуговування кредиту, хоча такі послуги за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення п. 2.4. договору є нікчемними, тобто недійсними в силу закону, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9616324 від 07.02.2024 у загальній сумі 48230 грн., яка складається із: 7700 грн - заборгованість по кредиту; 40530 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно дост. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Ейс» судовий збір у розмірі 2384 грн. (2422,40 грн.* 48230 /49000) та зважаючи на ступінь складності справи та надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги поза судовим засіданням, враховуючи принцип співмірності та заперечення відповідача щодо витрат на правову допомогу суд вважає, що на користь позивача з відповідача слід стягнути суму витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором від 07.02.2024 №00-9616324 у розмірі 48 230 (сорок вісім тисяч двісті тридцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" витрати по сплаті судового збору в сумі 2384 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 гривні.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», , місцезнаходження: м.Київ, Харківське шосе, будинок,19, офіс 2005 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Головуючий: