н/п 2/490/181/2025 Справа № 490/7365/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого суддіГуденко О.А., при секретарі Вознюк Д.І., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про поділ спільного майна подружжя ,-

В С Т А Н О В И В:

03.08.2023 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача з подальшим збільшенням позовних вимог про поділ спільного майна подружжя, в якому позивачка просить:

в порядку поділу спільного майна подружжя визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 на земельних ділянках №№ НОМЕР_1 і АДРЕСА_2 та незавершений будівництвом житловий будинок, розташований на земельнійділянці АДРЕСА_3 , визнати право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_3 із всіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами; визнати за ОСОБА_2 право власності на будівельні матеріали та конструкції, які використані для будівництва незавершеного будівництвом будинку, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_3 , житловий будинок АДРЕСА_2 виділити кожному з подружжя по 1/2 часток у праві власності.

В обгрунтування позову посилається на те, що в період перебування у сумісному шлюбі ними було отримано дві земельні ділянки , на яких вони побудували три житлові будинки, а саме: - будинок номер АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 , виділеній для його будівництва та обслуговування в якому вони проживають та зареєстровані.Право власності на цей будинок зареєстровано за відповідачем. Згідно висновку про вартість майна, оціночна (ринкова) вартість цього будинку складає 479300 гривень.

Також ними за спільні сімейні кошти та спільними зусиллями побудовано будинок номер АДРЕСА_3 , який розташований на земельній ділянці № НОМЕР_1 площею 0,0473 га., яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :0:008:0001 та на частині земельної ділянки АДРЕСА_2 .Вказаний будинок був збудований для їх старшої доньки ОСОБА_3 . На час подання позовної заяви у цьому будинку проживає родина старшої доньки.

Право власності на цей будинок також було зареєстроване за відповідачем, його оціночна (ринкова) вартість складає 1057900 гривень.

Також ними за спільні сімейні кошти та спільними зусиллями побудовано будинок для молодшої доньки ОСОБА_4 також на цих же земельних ділянках , а саме на ділянці № НОМЕР_1 було побудовано третій житловий будинок. Проте, станом на дату подання позову про поділ майна подружжя зазначений житловий будинок не введено в експлуатацію та право власності на цей будинок не зареєстровано, однак зазначений будинок практично готовий. Залишилось провести оздоблювальні роботи.

Право власності на обидві земельні ділянки АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 , відповідачем по справі.

У зв`язку із склавшимися сімейними обставинами між ними та їх дітьми вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. З метою подальшого розпорядження цим майном на користь наших дітей в майбутньому при своєму житті.

Оскільки, майно було придбане позивачем та відповідачем в період шлюбу, воно належить ним, як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому вона має намір поділити вищезазначене майно, шляхом визнання за мнею права власності на спірний житловий будинок АДРЕСА_3 та визнання за відповідачем права власності на будівельні матеріали і витрати в незавершеному будівництвом будинку , в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відзиву на позов не надходило.

Ухвалою суду від 04.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання.

02.11.2023 представник позивача подав до суду клопотання про призначення по справі судової будівельно - технічної експертиз, запропоновані пимтання на вирішення ескперта, запропоновано проведення експертизи доручено судовому експерту Лесків Світлані Анатоліївні при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області.

Ухвалою суду від від 26.12.2023 року зупинено провадження, у зв`язку з призначенням судової експертизи.

28 червня 2024 року на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість дачі висновку у цивільній справі №490/7365/23.

Ухвалою суду від 02.07.2024 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та призначено підготовче судове засідання у справі .

Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року вжитозаходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження відповідачу та іншим особам наступного майна :

-житлового будинку номер АДРЕСА_4 , що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:008:0028 ,

-Земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0028 площею 0,0319 га,

-Земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0030 площею 0,0353 га,

-Земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0026 площею 0,0801 га, право власнеоті на які зареєстровано за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,

-та заборонити іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цього майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

25.11.2024 року представником позивача надано заяву про збільшення позовних вимог, яка обгрунтована зміною обставин справи за час перебування справи на розгляді в суді, в якій остаточно просять:

в порядку поділу спільного майна подружжя визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_4 , що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:008:0028, загальною площею 237,8 кв.м., житловою площею 84,5 кв.м., земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0028, площею 0,0319 га, земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0030 , площею 0,0353 га, земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0026 , площею 0,0801 га , та провести поділ спільного майна подружжя шляхом:

- виділення та визнання права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_5 із всіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_4 що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:008:0028, загальною площею 237,8 кв.м., житловою площею 84,5 кв.м. із всіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами - з виплатою відповідної суми компенсації за відхилення від ідеальних часток в спільному майні подружжя;

- виділення та визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/ 2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 із всіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами;

- виділення та визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/ 2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0028, площею 0,0319 га, на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0030 , площею 0,0353 га, 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0026 , площею 0,0801 га .

В обгрунтування заяви зазначає, що 15.11.2024 стороні позивача з реєстру ДРРП стало відомо, що після подання позову про поділ майна до суду та призначення по справі будівельної експертизи відповідачем було введено в експлуатацію та зареєстровано право власності на спірний житловий будинок, який станом на момент подання позову до суду був не зареєстрований та який позивач просила поділити як будівельні матеріали .

16.08.2023 за відповідачем було зареєстровано право власності на житловий будинок номер АДРЕСА_4 , що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:008:0028, що складається з спірного житлового будинку літ А-2 площею 237, 8 кв.м житловою площею 84,5 кв.м , хвіртки №1 , ворота № 2, огорожа №3,5,6, колодязь оглядовий № 4 , замощення№І.

Крім цього, відповідачем було розділено дві земельні ділянки по АДРЕСА_3 , на яких розташовано їх три будинки на три земельні ділянки, а саме :

-Земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0028 площею 0,0319 га

-Земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0030 площею 0,0353 га

-Земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0026 площею 0,0801 га

Право власності на всі об`єкти нерухомого майна зареєстровано за відповідачем.

Це підтверджується копією Довідки із реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.11.2024.

Ухвалою суду від 27.01.2025 року прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про поділ спільного майна подружжя в редакції від 25 листопада 2024 року.

Відзиву на позов не надходило.

Ухвалою суду від 12 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про поділ спільного майна подружжя.Призначено справу до судового розгляду по суті.

В подальшому представником позивача подано додаткові письмові пояснення, в яких з урахуванням приписів ст. 120 Земельного кодексу України вважає доцільно просити суд провести поділ спільного майна подружжя, а саме:

-Виділити та визнати право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_6 із всімагосподарськими та побутовими будівлями і спорудами;

-виділити та визнати право власності за ОСОБА_1 на цілу земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0030 площею 0,0353 га на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_3 із всімагосподарськими та побутовими будівлями і спорудами .

-виділити і визнати право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок номер АДРЕСА_4 , загальною площею 237, 8 кв.м житловою площею 84,5 кв.м із всім господарськими та побутовими будівлями і спорудами, з виплатою відповідної суми компенсації за відхилення від ідеальних часток в спільному майні подружжя в розмірі 254300,00 грн (двісті п`ятдесят чотири тисячі триста гривень)

-виділити і визнати право власності за ОСОБА_2 на цілу земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0028 площею 0,0319 га, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_4 із всімагосподарськими та побутовими будівлями і спорудами.

-виділити і визнати право власності за ОСОБА_1 на частину житлового будинку АДРЕСА_2 , із всімагосподарськими та побутовими будівлями і спорудами.

-виділити і визнати право власності за ОСОБА_1 на частинуземельної ділянки кадастровий номер :01:008:0026 площею 0,0801 га.

Представник позивача адвокат Балабан О.І. в минулому судовому засіданні підтримала вимоги позову, просила про їх задоволення з викладених в позові підстав. Просила розділити майно в натурі , виділивши кожному з подружжя,за можливості, окремий об`єкт житлової нерухомості з земельною ділянкою, оскільки у сторін склалися неприязнені стосунки. В останнє судове засідання надала заяву , в якій просить розглядати справу у її відсутність, задовольнити позов з урахуванням наданих додаткових письмових пояснень.

Представник відповідача адвокат Маркін С.І. в минулому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач заперечує участь дружини у придбанні та створенні цього нерухомого майна, вважає спірні об`єкти нерухомості особистою приватною власністю. В останнє судове засідання надав заяву , в якій просить розглядати справу за його відсутності .

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено , що що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 1971 року по теперішній час, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (Повторно) серія НОМЕР_3 , виданого Інгульським відділом ДРАЦС в м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 27 квітня 2023 року, актовий запис № 55.

Відомостей щодо розірвання шлюбу сторони суду не надали.

Як підтверджується матеріалами справи, 16.08.2023 за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано право власності на закінчений будівництвом житловий будинок номер АДРЕСА_4 , що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:008:0028, що складається з житлового будинку літ А-2 загальною площею 237, 8 кв.м житловою площею 84,5 кв.м , хвіртки №1 , ворота № 2, огорожа №3,5,6, колодязь оглядовий № 4 , замощення №І.

Також 01 серпня 2023 року за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:008:0028 , площею 0,0319 га на якій розташовано вказаний житловий будинок.

05 липня 2023 за відповідачем зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0026, площею 0,0801 га, - на підставі Державного акту на правло власності від 04.03.1997 року.

23.02.2017 року за відповідачем зареєстровано право власності на будинок номер АДРЕСА_3 ,загальною площею 189, 5 кв.м., житловою площею 72.1 кв.м, складається із : житлового будинку за літ А-2., до нього примикають: навіс літ. Б., споруди за № № 1,8, огорожа №№3,4,5,6,7,9.

Житловий будинок АДРЕСА_2 площею 69,7 кв.м, який складається із : житлового будинку за літ Н., гаражу літ Г, навісу літ. К., сараю літ. Л., навісу літ. М., погрібу з шиєю літ. Опд, огорожі та споруди за № 1,4,5,6 зареєстрвоано за ОСОБА_5 , 08.02.2017 року на пілдстав ірішення суду від 05.02.2007 року.

Це підтверджується наявною в матеріалах справи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.11.2024.

Також, згідно наявної в матеріалах цивільної справи інформації ДЗК ,житловий будинок АДРЕСА_2 із всімагосподарськими та побутовими будівлями і спорудами на частину якого позивач просить визнати за нею право власності в порядку поділу майна подружжя розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:008:0026 площею 0,0801 га.

Житловий будинок АДРЕСА_3 із всімагосподарськими та побутовими будівлями і спорудами , на який позивач просить визнати за нею право власності в порядку поділу майна подружжя, розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:008:0030 площею 0,0353 га.

Згідно довідки ДРРП, житловий будинок номер АДРЕСА_4 розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:008:0028,площею 0,0319 га.

Відповідно до Конституції України засади регулювання шлюбу і сім`ї визначаються виключно законами України; шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (частина перша статті 51, пункт 6 частини першої статті 92). У статті 3 Кодексу встановлено, що сім`я створюється на підставі шлюбу та на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, серед яких визначено проживання жінки та чоловіка однією сім`єю.

Рівність прав і обов`язків у шлюбі та сім`ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями Кодексу та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу).

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічна позиція міститься у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.05.2019 по справі № 522/19610/15-ц.

За змістом частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України №1-8/2012 (№ 17-рп/2012), яким встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно зі статтею 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Зазначені норми закону встановлюють презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі № 404/1515/16-ц, а також Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Так, усе вищезазначене майно, зареєстроване на праві власності за відповідачем, набуто в період перебування у шлюбі з позивачкою , а отже за вищенаведених висновків суду є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 .

При цьому, хоча сторонами не надано безпосередньо правовстановлювальних документів на вказане майно, проте відповідчаем не оспорюється факт придбання та створення новозбудованого цього майна в період шлюбу та набутття ним статусу спільного сумісного майна подружжя, таке ж стверджує і позивач.

За такого, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України , суд вважає цей факт встановленим.

З огляду на вищенаведені висновки суду щодо правил встановлення режиму спільного майна подружжя, суд вважає встановленим, що вказані об`єкти нерухомості придбані та створені сторонами в період шлюбу, а отже є спільним сумісним майном подружжя ( встановлена презумція відповідачем не спростована жодними доказами) .

Згідно із ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

З огляду на вищенаведені висновки суду щодо правил встановлення режиму спільного майна подружжя та його поділу, суд вважає встановленим, що вказані об`єкти нерухомості придбані сторонами в період шлюбу, а отже є спільним сумісним майном подружжя і частки у спільній сумісній власності на нього є рівними ( встановлена презумція відповідачем не спростована жодними доказами) .

При цьому суд зауважує, що позовні вимоги про визнання об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : закінченого будівництвом житлового будинку номер АДРЕСА_4 , що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:008:0028;житлового будинку АДРЕСА_3 із всімагосподарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:008:0030; житлового будинку АДРЕСА_2 , із всімагосподарськими та побутовими будівлями і спорудами,що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:008:0026; та зазначені земельні ділянки є зайвими, оскільки таке право спільної сумісної власності виникло у позивача в силу вимог закону та додаткового судового захисту не потребує, а отже такі позовні вимоги, як окремо заявлені, не відповідають належному способу захисту порушеного права.

За такого , враховуючи принцип розподілу майна подружжя в натурі, вимоги розумності та добросовісності, та фактичний порядок користування цим майном суд приходить до висновку про здійснення поділу цього майна наступним чином:

-визнати право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_6 із всімагосподарськими та побутовими будівлями і спорудами;на цілу земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0030 площею 0,0353 га на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_3 ;

- - залишити на праві власності за ОСОБА_2 на житловий будинок номер АДРЕСА_4 , загальною площею 237, 8 кв.м житловою площею 84,5 кв.м із всім господарськими та побутовими будівлями і спорудами, на цілу земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0028 площею 0,0319 га, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_4 ;

Провести поділ спільного житлового будинку АДРЕСА_2 , із всімагосподарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0026 , площею 0,0801 га, визнавши за сторонами право власності за кожним на частину цього майна

-з урахуванням наближення до рівності часток подружжя при поділі спільного майна в натурі та порядку користування, що фактично склався.

Так, позивачем надано суду докази вартості вказаного майна ( грошову оцінку спірного майна, визначеної відповідним експертом чи спеціалістом у встановленому законом порядку), жодних спростувань якої відповідчаем не надано.

Згідно висновку про вартість майна від 18.11.2024 року, оціночна (ринкова) вартість житлового будинку АДРЕСА_4 складає 1 312 200 гривень.

Згідно висновку про вартість майна від 18.11.2024 рокуземельної ділянки кадастровий номер :01:008:0028 площею 0,0319 га складає 72 600 гривень.

Згідно висновку про вартість майна від 21.04.2023 року, оціночна (ринкова) вартість житлового будинку АДРЕСА_3 складає 1 057 900гривень.

Згідно висновку про вартість майнавід 18.11.2024 року, оціночна (ринкова) земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0030 площею 0,0353 га складає 80 300 гривень.

Отже, позивачці ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя в натурі виділяється два окремих об`єкти нерухомого майна, загальною вартістю 1 138 200 грн, а відповідчау ОСОБА_2 , - також два окремих об`єкти нерухомого майна, загальною вартістю 1 384 600 грн.

За такого, з відповідча ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 123 200 грн суми компенсації за відхилення від ідеальних часток в спільному майні подружжя ((1 384 600 грн. - 1 138 200 грн)/2).

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача соді стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 13 082 грн 68 коп.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 12-13, 79-84, 141, 259-264, 273, 352 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виділівши у приватну власність кожного з подружжя майно наступним чином.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_6 із всімагосподарськими та побутовими будівлями і спорудами.

Визнати право власності за ОСОБА_1 право власності на цілу земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0030 площею 0,0353 га, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_3 .

Залишити на праві приватної власності за ОСОБА_2 на житловий будинок номер АДРЕСА_4 , загальною площею 237, 8 кв.м., житловою площею 84,5 кв.м., із всім господарськими та побутовими будівлями і спорудами.

Залишити на праві приватної власності за ОСОБА_2 цілу земельну ділянку, кадастровий номер :01:008:0028 площею 0,0319 га, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_4 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 на частину житлового будинку АДРЕСА_2 , із всімагосподарськими та побутовими будівлями і спорудами та на частинуземельної ділянки кадастровий номер :01:008:0026, площею 0,0801 га.

Залишити у власності ОСОБА_2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , із всімагосподарськими та побутовими будівлями і спорудами та на частинуземельної ділянки кадастровий номер :01:008:0026, площею 0,0801 га.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 123 200 ( сто двадцять три тисячі двісті ) грн суми компенсації за відхилення від ідеальних часток в спільному майні подружжя.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 13 082 грн 68 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 18 серпня 2025р.

Інформація про сторони

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2

Суддя О.А.Гуденко