Унікальний номер справи 761/7423/22
Головуючий у суді першої інстанції А.І. Саадулаєва
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

20 серпня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання: Комар Л.А.

учасники справи:

заявник Товарство з обмеженою відповідальністю «Брайт

Інвестмент»

заінтересована особа Публічне акціонерне товариство

комерційний банк «Надра»

заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова

компанія «Дніпрофінансгруп»

заінтересована особа ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 ,

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року, постановлену у складі судді А.І. Саадулаєвої в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва,

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі.

В обґрунтування заяви вказано, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2010 по справі № 2-9887/10 позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 08/10/2007/840 К-2959 від 24.10.2007 року в сумі 380 548,61 грн., судовий збір 1700 грн. та витрати на ІТЗ 120 грн., а всього стягнуто 382 368,61 грн.

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та TOB «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» право вимоги за кредитним договором та всіма іншими похідними договорами перейшло до TOB «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

Згідно Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року укладеного між TOB «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та TOB «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» право вимоги за кредитним договором та всіма іншими похідними договорами перейшло до TOB «Брайт Інвестмент», , місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, будинок 54, офіс 402, (р/р IBAN: НОМЕР_1 , банк одержувача АТ «Правекс Банк», ЄДРПОУ банку 14360920, код банку 380838 разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами договору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача задоволено.

Замінено сторону стягувача з ПАТ КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент», у виконавчому листі, по справі № 2-9887/10, боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який було видано 18.05.2012 Шевченківським районним судом м. Києва.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 16.06.2022 ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить ухвалу суду від 16.06.2022 скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що 24.02.2022 розпочалася збройна агресія РФ проти України. Місце проживання ОСОБА_1 (м. Миколаїв) до 11.11.2022 знаходилося на території активних бойових дій, що в свою чергу унеможливлювало будь-яку її належну участь у судових засіданнях та обізнаність про розгляд справ, що були пов`язані з нею.

Після звільнення м. Херсон та виникнення більш вільної можливості виїзду з м. Миколаєва, ОСОБА_1 деякий час мешкала у м. Одеса, а потім виїхала за межі України, де наразі і перебуває. В той же час, перебуваючи у м. Миколаїв, вона фактично була позбавлена можливості внаслідок відсутності світла, щоденних обстрілів бути обізнаною про розгляд справ щодо неї та брат в них участь.

Зауважує, що ухвала від 16 червня 2022 року не містить інформації щодо відновлення виконавчого провадження у передбачений діючим законодавством спосіб. Адже, вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

ТОВ «Брайт Інвестмент», через свого представника Кириченко О.М. подано відзив на апеляційну скаргу. Товариство зазначає, що ним було подано заяву про заміну стягувача у виконавчих листах по справі № 2-9887/10, а не про заміну стягувача у виконавчому провадженні, як зазначає апелянт.

Зауважує, що у зв`язку з тим, що виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання викнавчого листа № 2-9887/10 виданого 18.05.2012 Шевченківським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у сумі 380 548,61 грн., судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1 700,00 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляу справи в сумі 120,00 грн., а всього загальною сумою 382 368,61 грн. було завершено 28.12.2020 на підставі 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а відповідно строк пред`явлення викнавчого документа до виконання був до 28.12.2023.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ПАТ КБ «Надра», ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», не скористалися.

У судове засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у відповідності до вимог закону, явку свого представника не забезпечила. Незважаючи на задоволене клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Севастьянової О.М., про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у визначену дату 06.08.2025 вона на зв`язок не вийшла.

Заінтересовані особи ТОВ «Брайт Інвестмент», ПАТ КБ «Надра», ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомили. Будь - яких заяв, клопотань на час розгляду справи до суду апеляційної інстанції від заінтересованих осіб не надходило.

Враховуючи те, що учасники справи повідомлялись про розгляд справи апеляційним судом, беручи до уваги ч. 2 ст. 372 ЦПК, відповідно до якої неявка сторін, або інших учасників справи належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважав за можливе розглянути дану справу за відсутності представників заявника, заінтересованих осіб, оскільки її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_3 , підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2010 по справі № 2-9887/10 позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заборгованість за кредитним договором № 08/10/2007/840 К-2959 від 24.10.2007 року в сумі 380 548,61 грн., судовий збір 1700 грн. та витрати на ІТЗ 120 грн., а всього солідарно стягнуто з відповідачів 382 368,61 грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили та 18.05.2012 Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи відносно кожного з боржників.

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та TOB «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» право вимоги за кредитним договором та всіма іншими похідними договорами перейшло до TOB «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

Згідно Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року укладеного між TOB «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та TOB ««Брайт Інвестмент» право вимоги за кредитним договором та всіма іншими похідними договорами перейшло до TOB «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

У апеляційній скарзі апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд справи, а тому вказане питання підлягає вирішенню першочергово.

Так, згідно ч.ч.1, 2 ст.211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

В порядку визначеному ч.ч.2, 4, 5, 6 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав як неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції).

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо додержання правил належного повідомлення учасників судового розгляду.

Так, Велика Палата Верховного Суду, зокрема в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц, вказала на те, що не повідомивши відповідача належним чином про час і місце розгляду справи, були порушені принципи рівності учасників цивільного процесу та змагальності сторін, які є складовими права на справедливий суд як частини верховенства права.

Виходячи з вказаних норм процесуального законодавства, чинних на час вирішення справи судом першої інстанції, а також норм чинних на час розгляду справи апеляційним судом, та вже усталеної судової практики, розгляд справи має відбуватися в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд має повідомити учасників справи, зокрема, судовими повістками-повідомленнями, які можуть направлятись на адресу зареєстрованого місця проживання учасника справа - фізичної особи. Належним повідомленням вважається вручення такого повідомлення під розписку, а відсутність відомостей про вручення особі повідомлення про дату, час і місце судового засідання має наслідки у вигляді відкладення розгляду справи. Не перешкоджає розгляду справи лише неявка належним чином повідомленого учасника справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що відомості про належне повідомлення заінтересованої особи ОСОБА_1 про розгляд справи 16.06.2022 у матеріалах справи відсутнє.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена без додержанням норм процесуального права, щодо належного повідомлення заінтересованої особи ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку про наявність обов`язкової підстави для її скасування.

По суті справи апеляційним судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Звертаючись у лютому 2022 року із заявою TOB «Брайт Інвестмент» просило замінити стягувача з ПАТ КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника TOB «Брайт Інвестмент» у виконавчому листі, по справі № 2-9887/10, боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У апеляційній скарзі апелянт посилається також на те, що відсутнє відкрите виконавче провадження щодо стягнення з неї боргу, а отже, і заміна сторони у невідкритому виконавчому провадженні неможлива.

Перевіряючи зазначені доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частини перша та друга статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Внаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі №910/2954/17.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і він не був поновлений судом. Заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 сформулювала висновок, згідно з яким заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має процесуальну мету, яку суд також враховує разом з доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою про правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчено, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а тому суд оцінює ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Аналогічні висновки містяться також у постановах Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №2-186/10, від 13 липня 2022 року у справі №1309/8166/12.

У заяві ТОВ «Брайт Інветмент» вказує, що заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2010 не виконано.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження відступлення прав вимоги, заявником надано наступні документи: копія Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, посвідченого 05.08.2020 року та витяг з додатку № 1 до вказаного договору; копія платіжного доручення щодо сплати коштів за Договором № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року; копія Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, посвідченого 30.09.2020 та витяг з додатку № 1 до вказаного договору; копія додаткової угоди від 28.10.2020 року до Договору № GL48N718070_blankj01 про відступлення прав вимоги, посвідченого 30.09.2020; копія додаткової угоди від 28.12.2020 року до Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, посвідченого 30.09.2020; копія додаткової угоди від 25.03.2021 року до Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, посвідченого 30.09.2020; копії платіжних доручень щодо сплати коштів за Договором № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020. Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про перехід права вимоги від первісного стягувача ПАТ КБ «Надра» до ТОВ «Брайт Інветмент».

Що стосується строку пред`явлення виконавчого документу (відносно божника ОСОБА_1 ) до виконання, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що такий строк стягувачем не пропущено.

Як вбачається з листа начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень, у Заводському відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснювалося виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9887/10 виданого 18.05.2012 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» боргу, яке 28.12.2020 завершено з підстав, визначених п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження, тобто через відсутність майна у боржника. Таким чином, з даного листа можна зробити висновок про те, що виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 за вказаним вище виконавчим листом відкривалось, тобто виконавчий лист первісному стягувачу не повертався через пропуск стягувачем строку пред'явлення його до виконання. Матеріали справи не містять доказів отримання первісним стягувачем від виконавчої служби виконавчого листа відносно ОСОБА_1 . Зазначені обставини дають підстави суду апеляційної інстанції дійти висновку про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання станом на час звернення заявника до суду з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі - 15.02.2022 (а.с.76 конверт) не закінчився.

Доказів того, що виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 після 28.12.2020 року пред`являвся до виконання матеріали справи не містять.

ТОВ «Брайт Інветмент» звернулося з заявою про заміну стягувача у виконавчих листах у лютому 2022 року, отже в межах строку пред'явлення виконавчих листів до виконання..

Колегія суддів звертає увагу на правові висновки, викладені у постановах Верховного Cуду від 31.10.2018 у справі №2-а-3494/11 та від 27.08.2020 у справі №804/536/18, відповідно до яких заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд наголошував, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд урахував, що у справі, яка переглядається, первісний стягувач втратив матеріально-правову та процесуальну заінтересованість в отриманні виконавчого листа та не зобов`язаний вчиняти такі дії фактично на користь нового стягувача, яке набуло прав вимоги за договором відступлення права вимоги, що встановлено судами.

У даній справі ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за договором від 30.09.2020 р., про що наявні відповідні договір та витяг з реєстру боржників.

Встановивши наведені вище обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку в частині вимог заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому листі.

Доводи апеляційної скарги про ухвалення нового судового рішення про відмову у заміні стягувача у виконавчому листі не ґрунтуються на наявних у матеріалах справи доказах та вимогах цивільного процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена без додержанням норм процесуального права, щодо належного повідомлення про дату, час і місце проведення судового засідання ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку про її скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Івестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі задовольнити.

Замінити сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на його правонаступника, а саме на Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», , місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, будинок 54, офіс 402, (р/р IBAN: НОМЕР_1 , банк одержувача АТ «Правекс Банк», код ЄДРПОУ банку 14360920, код банку 380838) у виконавчому листі, виданому 18.05.2012 Шевченківським районним судом м. Києва по справі № 2-9887/10, боржник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), боржник ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її ухвалення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О. І. Шкоріна