УХВАЛА

19 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 369/8770/16-ц

провадження № 61-10164ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федоренко Олена Ігорівна, Києво-Святошинська об'єднана податкова інспекція ГУ ДФС у Київській області, про визнання договору дарування земельної ділянки удаваним в частині змісту правовідносин, статусу сторін та ціни об'єкта відчуженої нерухомості та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Скадовського районного округу Херсонської області Гришка Сергія Миколайовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , про поділ належних подружжю частини житлового будинку, частини земельної ділянки, визнання недійсними договорів купівлі-продажу частини житлового будинку та земельної ділянки, визнання незаконними рішень, визнання цих частин житлового будинку та земельної ділянки сумісною власністю, витребування їх з чужого незаконного володіння та поділ між подружжям та стягнення грошових коштів частин ринкової вартості автомобілів,

встановив:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Скадовського районного округу Херсонської області Гришка С. М. про поділ належних подружжю частини житлового будинку, частини земельної ділянки, автомобілів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу частини житлового будинку та земельної ділянки, визнання цих частин житлового будинку та земельної ділянки сумісною власністю, витребування їх з чужого незаконного володіння та поділ між подружжям.

Також у січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору дарування земельної ділянки удаваним в частині змісту правовідносин, статусу сторін та ціни об'єкта відчуженої нерухомості.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2017 року вказані позови було об'єднано в одне провадження.

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частин автомобілів в порядку поділу майна подружжя, належного на праві спільної сумісної власності, в загальному розмірі 275 340, 35 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2017 року цей позов було об'єднано в одне провадження з зазначеними вище позовами.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року, в частині накладення заборони на відчуження: на 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з належними до нього господарськими спорудами; на 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:5004 площею 0, 0658 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 революції; на 71/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з належними до нього господарськими будівлями та спорудами; на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0904 площею 0, 0232 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Судові витрати зі сплати судового збору покладено на позивача.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000, 00 грн, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000, 00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2024 року в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частин автомобілів в порядку поділу майна подружжя, належного на праві спільної сумісної власності, скасовано та ухвалити нове судове рішення в цій частині.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію за 1/2 частини ринкової вартості автомобіля Renault Koleos в сумі 230 869, 35 грн.

В решті рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2024 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 5 772, 04 грн.

Додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2024 року залишено без змін.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 10 липня 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 000, 00 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 000, 00 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

06 серпня 2025 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Старовойт В. П. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року у вказаній справі.

Підставами касаційного оскарження судового рішення представник заявника зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18 квітня 2018 року в справі № 180/254/15-ц, від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц, від 18 лютого 2021 року в справі № 314/2224/17, від 22 вересня 2022 року в справі № 125/2157/19, від 02 жовтня 2024 року в справі № 686/26591/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

- судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Також представник заявникапросить суд зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку. Мотивує клопотання тим, що ОСОБА_1 стало відомо про те, що позивач розпочав процедуру примусового виконання судового рішення у справі та звернувся до суду першої інстанції з заявою про отримання виконавчих листів.

Вказує, що в порядку виконання оскаржуваного судового рішення підлягає стягненню значна сума грошових коштів на користь фізичної особи, що свідчить про можливу появу утруднень у разі повороту виконання рішення, зважаючи на відсутність у позивача будь-яких майнових активів та/або нерухомості, майнова цінність яких дозволить забезпечити можливий поворот виконання рішення у разі відсутності необхідної суми грошових коштів у позивача для повернення відповідачу.

Крім того, адвокат Старовойт В. П. надіслав до суду скриншот із системи АСВП, з якого вбачається, що позивач помилково звернувся до неналежного відділу державної виконавчої служби (не за місцем проживання відповідача), у зв'язку з чим йому було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Просить врахувати зазначений доказ під час вирішення клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року, оскільки представником не наведено достатньо обґрунтованих мотивів та не надано жодних належних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, зокрема, не надано доказів на підтвердження відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, а доводи клопотання зводяться лише до ймовірності настання негативних наслідків.

Верховний Суд звертає увагу на те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/8770/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федоренко Олена Ігорівна, Києво-Святошинська об'єднана податкова інспекція ГУ ДФС у Київській області, про визнання договору дарування земельної ділянки удаваним в частині змісту правовідносин, статусу сторін та ціни об'єкта відчуженої нерухомості та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Скадовського районного округу Херсонської області Гришка Сергія Миколайовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , про поділ належних подружжю частини житлового будинку, частини земельної ділянки, визнання недійсними договорів купівлі-продажу частини житлового будинку та земельної ділянки, визнання незаконними рішень, визнання цих частин житлового будинку та земельної ділянки сумісною власністю, витребування їх з чужого незаконного володіння та поділ між подружжям та стягнення грошових коштів частин ринкової вартості автомобілів.

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Старовойта Віталія Петровича про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко