ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2815/20
номер провадження 4-с/695/8/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

В С Т А Н О В И В:

23.05.2025 адвокат Бочаров Олександр Михайлович звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання, в якій просить:

- поновити строк, пропущений для подання даної скарги з поважних причин; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрущенко Ірини Володимирівни в частині розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 74228401;

- зобов`язати старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрущенко Ірину Володимирівну провести новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відповідно від отриманого заробітку (доходу) скаржника, починаючи з 17.11.2020 року по даний час;

- визнати незаконними та протиправними дії старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленюк О.В. про накладення штрафу у розмірі 84 089,82 гривень за несплату заборгованості з аліментів протягом 3 років у виконавчому провадженні від 21.02.2024 року №74228401;

- визнати незаконною та скасувати постанову від 18.04.2025 року старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленюк О.В. про накладення штрафу у розмірі 84 089,82 гривень за несплату заборгованості з аліментів протягом 3 років у виконавчого провадженні від 21.02.2024 року № 74228401.

Дослідивши матеріали скарги, суддя приходить до наступного.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до положень ст.447-1 ЦПК України, Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Виходячи з положень ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Тобто, строк встановлений ст.449 ЦПК України є процесуальними, і може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, тому в разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.

Виходячи з системного аналізу вказаних процесуальних норм разом із положенням п. «а» ч. 1ст. 449 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної обізнаності особи про порушення її прав і свобод (постанови Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 2-1441/10, від 07.07.2021 у справі № 127/2-200/2004, від 19.04.2023 у справі № 759/20392/18).

У постанові Верховного Суду від 06.11.2024 у справі № 2-1042/12 зроблено висновок, що передумовою для розгляду скарги на дії чи бездіяльність державного, приватного виконавця по суті є встановлення факту подання цієї скарги у строк, передбачений частиною першою статті 449 ЦПК України, або наявності відповідного клопотання та обставин для поновлення такого строку, якщо його було пропущено з поважних причин. Адже під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ, слід дотримуватися відповідних положень ЦПК України, вміщених у розділі VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Відсутність в оскаржуваному судовому рішенні достеменного встановлення істотних обставин щодо початку та закінчення перебігу процесуального строку для звернення із скаргою до суду, факту дотримання боржником цього строку, може свідчити про передчасність висновків судів про прийняття до розгляду скарги та не можуть зумовити обов`язок суду щодо розгляду скарги по суті в порядку статті 451 ЦПК України, оскільки нормами ЦПК України імперативно визначено, що пропущений процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлено за відповідних обставин судом виключно за клопотанням особи, що подає скаргу. Протилежні дії суду порушуватимуть права інших учасників спору (зокрема виконавця, дії якого оскаржуються) та загальні засади цивільного судочинства, а саме диспозитивності, рівності перед законом і судом та змагальності сторін.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 в справі №466/948/19 зазначено, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові» (постанова ВС від 06.11.2024 в справі №725/7510/22).

У силу ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 124 ЦПК України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Предметом скарги ОСОБА_1 є неправомірні дії та рішення посадових осіб Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - старших державних виконавців Андрущенко І.В. та Зеленюк О.В.

Заявник звернувся до суду зі скаргою 23.05.2025.

У скарзі заявник указує, що 05.05.2025 року представнику скаржника було надано відповідь на адвокатський запит із наданням постанови про відкриття виконавчого провадження та надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Заявник клопотав про поновлення пропущеного процесуального строку для подання скарги, посилаючись на те, що скаржник 07.05.2025 року звернувся зі скаргою до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. 21.05.2025 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області виніс ухвалу в справі № 695/2815/20, якою повернув скаргу скаржнику без розгляду. У зв`язку з цим позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини.

Як убачається з ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.05.2025, заявнику було повернуто без розгляду скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бочарова Олександра Михайловича, заінтересована особа старший державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрущенко Ірина Володимирівна, про визнання неправомірними, незаконними та протиправними дій старшого державного виконавця, зобов`язання провести новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 74228401 та скасування постанови.

Водночас суд зазначає, що 23.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника зі скаргою на неправомірні дії та рішення посадових осіб старших державних виконавців Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрущенко І.В. та Зеленюк О.В. Тобто фактично заявник звернувся до суду з новою скаргою і доводів щодо поважності причин пропуску строку на подачу даної скарги наведено не було.

Це свідчить про те, що дана скарга подана після спливу строків на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця, визначеного ст. 449 ЦПК України. Разом із цим доводи представника заявника на обгрунтування поважності пропуску строку для подання скарги не є вмотивованими та підстав для поновлення вказаних вище строків не вбачається.

Враховуючи викладені вище обставини в їх сукупності вважаю, що оскільки заявником пропущено десятиденний строк на оскарження дій (бездіяльності) без поважних причин, тому в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги необхідно відмовити, а скаргу слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.126,127,131,284-287, 354, 449 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку для подання скарги.

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя М.Ю. Степченко