Справа № 206/4657/25
Провадження № 2/206/2579/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2025м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду міста Дніпра Нестеренко Т.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, про поділ житлового приміщення з укладанням окремого договору найму,-

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра, надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, про поділ житлового приміщення з укладанням окремого договору найму.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: крім іншого і: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У порушення вказаних вимог позивачі не зазначили обставини, якими обґрунтовують свої вимоги; не зазначили докази, що підтверджують такі обставини, та не вірно визначили спосіб захисту їх прав або інтересів.

Позивачі просять суд ухвалити рішення, яким виділити позивачам ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) в користування дві житлові кімнати у кімнаті АДРЕСА_1 , які складають приміщення: 6 площею 19,7 кв.м, 4 площею 12,0 кв.м, 5 площею 2,3 кв.м, 3 площею 4,9 кв.м., згідно технічного паспорту, виготовленого станом на липень 2011 року, з правом укладення окремого договору найму.

За змістом неодноразово наданих позивачці ОСОБА_1 відповідей Дніпропетровської міської ради, згідно рішення виконавчого комітету міської ради від 23.04.2013 № 179, питання надання гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 ордеру буде розглянуте, після:

1.Повернення приміщення № 8 до попереднього технічного стану;

2.Узаконення відповідних змін з привласненням окремої нумерації всім приміщенням;

3.Подання на розгляд комісії: гр. ОСОБА_3 - пакету документів на упорядкування свого проживання у кімнаті АДРЕСА_2 зазначеного гуртожитку; гр. ОСОБА_1 та її дітьми - пакету документів на надання житлового приміщення у відповідних кімнатах зазначеного гуртожитку.

Проте зазначене рішення позивачами не виконується.

Разом з тим рішення виконавчого комітету міської ради від 23.04.2013 № 179 (зі змінами) позивачами не оскаржене і не скасоване.

Отже вбачається, що між позивачами та відповідачами, в особі Дніпропетровської міської ради не виникли спірні правовідносини, а відтак у даному випадку відсутній спір про право.

Ст. 58 Житлового кодексу України визначено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку, передбаченому законодавством України.

Відтак за змістом цієї норми вбачається, що вирішення питання надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду, віднесено на розгляд виконавчого комітету районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради, тобто повноваження цих органів у вирішенні цих питань є виключними (дискреційними).

Згідно висновків викладених у Постанові Великої палати верховного Суду України № 9901/382/21 суд не має права підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд не втручається та не може втручатися у конституційну дискрецію (вільний розсуд) відповідача, підміняти його і перебирати на себе повноваження, надані йому Конституцією України.

Відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України можуть бути оскаржені до суду - рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), а для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Таким чином вбачається, що сторонами, які визначені позивачами у якості відповідачів, жодним чином, дією чи бездіяльністю не порушено прав та свобод позивачів, як громадян, тому в даному випадку у суду немає підстав вважати, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які можливо врегулювати у судовий спосіб, на підставі заявлених позивачами вимог.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом положень вище зазначених норм права розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Суд забезпечує захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються, шляхом здійснення провадження у справах.

Для ефективного судового захисту цивільного права або інтересу важливим також є обраний позивачем спосіб захисту, який має відповідати природі такого права або охоронюваного законом інтересу, характеру незаконного посягання та бути ефективним.

Суд звертає увагу позивачів, що позов це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, звернена через суд або інший орган цивільної юрисдикції про захист порушеного, оспореного чи невизнаного права або інтересу, який здійснюється у певній, визначеній законом, процесуальній формі.

Позов як складне явище має декілька елементів, до яких відносяться: предмет, підстава, зміст.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміст позову - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог процесуального законодавства, що забезпечує прийняття суддею заяви та порушення ним провадження у справі. Значення елементів позову також полягає у тому, що за ними визначаються межі судового розгляду, адже суд відповідно до статті 13 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог.

Верховний Суд зазначає, що спосіб захисту порушеного права обирає позивач, а суд захищає порушене право позивача з урахуванням ефективного способу захисту та норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Суд позбавлений права визначати замість позивача позовні вимоги, тому позивач повинен самостійно визначитись у позовній заяві з позовними вимогами та їх формулюванням, оскільки за результатами розгляду позовної заяви, яка викладена у поточній редакції, рішення суду, якщо позов буде задоволено, не буде відповідати частині п`ятій статті 265 ЦПК України та суперечитиме нормам Конституції України.

Крім того оскільки позивачем на даний час подано позовну заяву без належного визначення конкретного способу захисту порушеного права, суд позбавлений можливості визначити конкретну суму сплати судового збору.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 4, 5, 175, 177, 185, 258, 259, 260, 263 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, про поділ житлового приміщення з укладанням окремого договору найму - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання суду належним чином оформленої позовної заяви з долученням до неї відповідних документів і відомостей у письмовому виді.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Нестеренко