Справа 206/2220/25
Провадження 2/206/1531/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді Плінської А.В.,

за участі секретаря Білої О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

В квітні 2025 року представник Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір про споживчий кредит №1469Д від 11.08.2021. На виконання умов вказаного вище кредитного договору №1469Д від 11.08.2021, Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» надала, а ОСОБА_1 отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 10000,00 грн. строком на 18 місяців від дати надання кредиту зі сплатою процентів у розмірі 39% річних. Перерахування визначених кредитним договором №1469Д від 11.08.2021 грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується належним чином завіреною копією платіжної інструкції №1985 від 11.08.2021 з відмітками банку про проведення даного платежу.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №1469Д від 11.08.2021 належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала, внаслідок чого станом на 21 квітня 2025 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 19106 грн. 98 коп., з яких: 7977 грн. 88 коп. - заборгованість за основною сумою кредиту та 11129 грн. 10 коп., заборгованість за нарахованими, але несплаченими відсотками. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка складається з отриманого кредиту та нарахованих процентів та судові витрати.

Ухвалою суду від 15 травня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в судовому засіданні із викликом сторін.

03 червня 2025 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву в якому вказує, що не заперечує щодо стягнення тіла кредиту, в частині ж що стосується стягнення відсотків, то вимоги визнає лише щодо їх нарахування у межах строку дії кредитного договору. Нарахування відсотків за межами дії кредитного договору з 12.02.2023 року по 21.04.2025 року вважав неправомірним. Також, просив із урахування скрутного матеріального становища відповідача, яка тільки нещодавно знайшла роботу та внаслідок військової агресії втратила свою домівку, а тепер вимушена витрачати кошти на оренду житла, розстрочити їй рівними платежами на чотири місяці виконання рішення суду.

04 червня 2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив у якій зазначив, що умовами кредитного договору передбачено можливість нарахування відсотків за користування кредитом щомісяця до повної сплати суму кредиту. Укладаючи кредитний договір сторони домовились, що проценти як плата за користування грошовими коштами (кредитом) будуть нараховані, а відповідно мають бути виплачені до дня повернення кредиту. Отже, з огляду на викладене є легітимним очікування позивача на повне задоволення позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з`явився,просив розгляд справи проводити в його відсутність, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, скористалась своїм правом на подання відзиву на позов.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, зваживши доводи сторін, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1469Д від 11.08.2021.

На виконання умов вказаного вище кредитного договору №1469Д від 11.08.2021 Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» надала, а ОСОБА_1 отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 10000,00 грн. строком на 18 місяців зі сплатою процентів у розмірі 39% річних.

Перерахування визначених кредитним договором №1469Д від 11.08.2021 грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується належним чином завіреною копією платіжної інструкції №1985 від 11.08.2021 з відмітками банку про проведення даного платежу.

Згідно із п.3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою, становить 39% річних від основної (первісної) суми кредиту, зазначеної в п.1.1, за кожен день користування кредитом і не може бути збільшена без письмової згоди позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення.

Відповідно до п.3.6 кредитного договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів протягом строку надання кредиту, визначеного п.2.1 цього Договору, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавця.

Згідно розрахунку заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором станом на 21 квітня 2025 року становить 19106 грн. 98 коп., з яких: 7977 грн. 88 коп. - заборгованість за основною сумою кредиту та 11129 грн. 10 коп., заборгованість за нарахованими, але несплаченими відсотками.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем, як позичальником, кошти в добровільному порядку позивачу у повному обсязі не повернуті, то наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Щодо наявності правових підстав для стягнення процентів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як слідує з розрахунку заборгованості позикодавця відсотки за користування кредитними коштами нараховані за період з 11 серпня 2021 року по 21 квітня 2025 року в розмірі 11129,10 грн.

Як встановлено судом строк кредитування за вищевказаним кредитним договором закінчився 11 лютого 2023 року.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Разом з тим, ВП ВС уточнила власний правовий висновок, викладений в пункті 123 постанови від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17, щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Якщо умови кредитного договору передбачають можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, мали на увазі сторони встановлення нарахування процентів як міри відповідальності в певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem», тобто «слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав»).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що до стягнення підлягають суми нарахованих відсотків в межах дії кредитного договору з дати надання позичальнику кредиту і по дату закінчення - 11 лютого 2023 року та становить, з урахуванням здійснених платежів 2593,44 грн.

Вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача розміру відсотків нарахованих після закінчення дії кредитного договору у відповідності до ст. 625 ЦК України, позивачем не заявлялась, а тому підстави для задоволення вимоги в цій частині відсутні.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання про розстрочення виплати боргу за рішенням суду на 4 місяці.

Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи майновий стан позивача, її статус тимчасово переміщеної особи, суд вважає правильним розстрочити їй виконання рішення строком на 4 місяці щомісячними платежами до повного погашення заборгованості у розмірі по 10571,32 грн. (10571,32/14=2642,83 грн.)

Керуючись ст.ст.259, 268, 273, 354 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Позов Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» (вул. Голосіївська, буд. 13-а/216, м. Київ, ) до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» () заборгованість у розмірі 10571,32 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 7977,88 грн., заборгованість за нарахованими, але несплаченими відсотками 2593,44 грн., а також судовий збір у розмірі 2331,08 грн.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

На підставі ч.1 ст.267 ЦПК України розстрочити виконання рішення суду ( після набрання ним законної сили) на загальну суму 10571,32 грн. на 4 місяці рівними платежами від стягнутої заборгованості зі сплатою кожного місяця по 2642,83 грн.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.В. Плінська