СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/764/25
Провадження № 2/306/673/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Вінер Е.А.

з участю секретаря судових засідань Петрус А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН. ГРУП" (адреса : 01001, м. Київ, вулиця М.Грушевського,10) до ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН. ГРУП звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 12 липня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 12531-07/2024, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 гривень, строком на 120 днів, з датою повернення кредиту 09.11.2024 року. Також, 12.07.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №12565-07/2024, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 гривень, строком на 120 днів, з датою погашення кредиту 09.11.2024 року. 30.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу №30102024, відповідно до умов якого право вимоги за договором №12531-07/2024 та договором №12565-07/2024 перейшло до ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп». Однак відповідач взятих на себе зобов`язань по кредитних договорах не виконує, внаслідок якого заборгованості за кредитним договором №12531-07/2024 становить 20075 гривень, а за кредитним договором №12565-07/2024 становить 4015 гривень. В зв"язку з вищевикладеним просить стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за кредитним договором №12531-07/2024 в розмірі 20075 гривень, а за кредитним договором №12565-07/2024 в розмірі 4015 гривень та судові витрати в розмірі 9422,40 гривень.

Представник позивача ТОВ «Ел.Ен.Груп» в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника (а.с.12).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 136,138,139,142), про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов чи заяви про розгляд справи у відсутності від ньогь не надходило.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно договору про надання фінансового кредиту №12531-07/2024 від 12.07.2024 року ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Стар Файненс Груп» кредит у розмірі 7000 гривень, строком на 120 днів, з денною процентною ставкою 1,50% та кінцевим терміном повернення 09 листопада 2024 року (а.с.23-34).

Відповідно до договору про надання фінансового кредиту №12565-07/2024 від 12.07.2024 року ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Стар Файненс Груп» кредит у розмірі 1000 гривень, строком на 120 днів, з денною процентною ставкою 1,50% та кінцевим терміном повернення 09 листопада 2024 року (а.с.35-46).

Заборгованість за кредитним договором №12531-07/2024 становить 20075,00 гривень, а за кредитним договором №12565-07/2024 становить 4015,00 гривень (а.с.9,61-68).

30.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу №30102024, відповідно до умов якого право вимоги за договором №12531-07/2024 та договором №12565-07/2024 перейшло до ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп».

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

За приписами ч.1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тлумачення ч.1ст.512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч.3ст.656 ЦК України); (б) дарування (ч.2ст.718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Згідно із ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно із ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язанняце правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

З врахуванням встановленого суд приходить до висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договорами відступлення прав вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відповідачем умови договорів не виконано, заборгованість не погашено, в зв`язку з цим позов в цій частині є обґрунтований та таким, що підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. В зв"язку з тим, що при поданні позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 гривень (а.с.14), то такий підлягає стягненню з відповідача.

Згідно договору про надання правової допомоги № 010-25 від 26.02.2025 року адвокат Колеснікова Ірина Олександрівна прийняла доручення клієнта ТОВ «ФК «Ел. Ен. Груп» щодо надання правової допомоги з питань захисту прав і представлення інтересів Клієнта у цивільних справа щодо стягнення коштів з боржників згідно Реєстру боржників, який надає Клієнт, а Клієнт зобов`язується виплатити адвокату за надані юридичні послуги гонорар, а також відшкодувати фактичні витрати Адвоката, пов`язані з виконанням доручення Клієнта (а.с. 116-119).

Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №010-25 від 26.02.2025 року адвокатом Колесніковою І.О. надано правничу допомогу ТОВ «ФК «Ел.Ен. Груп» у вигляді підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , вартість послуг становить 7000 гривень (а.с.122).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Разом з тим, витрати за надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справинезалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Однак, суд бере до уваги те, що така справа дійсно не є складною, є типовою для представника позивача та не потребує значного проміжку часу для підготовки та подання позову, розмір витрат на плату адвоката повинен бути співмірним із ціною позову, а тому суд приходить до висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень є завищеною, яку слід зменшити до 4 000 гривень.

Керуючись ст. 526, 549-552, 1054 ЦК України та ст. 2, 19, 76-81, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН. ГРУП" (адреса : 01001, м. Київ, вулиця М.Грушевського,10) до ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (ЄДРПОУ 1240530, адреса:01001, м.Київ,вул. М.Грушевського,10) заборгованість за договором№12531-07/2024 від 12.07.2024р. у розмірі 20075,00 гривень, яка складається з: 5000 грн. -заборгованість за кредитом; 8325грн.- заборгованість за нарахованими процентами; 6750 грн. - сума аборгованості за пенею(штрафами), заборгованість за договором №12565-07/2024 від 12.07.2024 р. у розмірі 4015 гривень, яка складається з: 1000 грн. - заборгованість за кредитом; 1665 грн. - заборгованість за нарахованими процентами 1350 грн.- сума заборгованості за пенею (штрафами), 2422,40 гривень витрат по сплаті судового збору та 4000,00 гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 22 серпня 2025 року.

Суддя Свалявськго районного суду

Закарпатської області Е.А.Вінер