Справа № 502/1412/25
УХВАЛА

25 серпня 2025 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М. В.,

розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

третя особа: державний виконавець Бурлаченко Оксана Володимирівна

про

зменшення розміру утримань із заробітної плати, перерахунок заборгованості по аліментам та встановлення фактів порушення з боку державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: державний виконавець Бурлаченко Оксана Володимирівна про зменшення розміру утримань із заробітної плати, перерахунок заборгованості по аліментам та встановлення фактів порушення з боку державного виконавця.

Дослідивши позовну заяву та додані матеріали, суддею встановлено наступне.

Відповідно до заявлених вимог, позивач просить суд:

-зменшити розмір утримань з заробітної плати з 50% до 20 %, враховуючи складне матеріальне становище;

-визнати, що зобов`язання зі сплати аліментів припинилися з 04.01.2025 року;

-зобов`язати державного виконавця здійснити повний і коректний перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, враховуючи припинення зобов`язань;

-зменшити розмір нарахованих відсотків на суму заборгованості у зв`язку з тяжким матеріальним становищем;

-встановити факт порушення державним виконавцем вимог законодавства, наявність конфлікту інтересів та навмисного приховування юридично значущих обставин.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначається підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».

Пунктом 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються ) позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Вказана норма закону містить чіткий перелік, в яких випадках позивачі звільнені від сплати судового збору.

Отже, позивачі у справах про припинення стягнення аліментів не звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, сплачується судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем судовий збір не сплачено.

З огляду на викладене, позивачу слід надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 1ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В порядку цивільного судочинства підлягає розгляду вимога позивача щодо зменшення розміру стягнення аліментів.

Та, позивач вказує, що рішенням суду від 27.11.2024 року в нього на утриманні перебуває дитина, яка була всиновлена, між тим, позивачем, в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не долучено в якості доказу вказане рішення, оскільки позивач безпосередньо посилається на вказаний факт, як на підставу зменшення розміру стягнення аліментів.

Окрім того, позивач вказує, що державний виконавець перебуває у родинних стосунках зі стягувачем, чим порушується принцип неупередженості, передбачений ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Між тим, вказаний факт, в разі підтвердження відповідної наявності, не позбавляє позивача в разі порушення виконавцем вимог діючого законодавства на звернення до суду, або безпосередньо до вказаного державного відділу зі скаргою на дії посадової особи.

Також у поданій заяві, позивач (боржник) вказує, що виконавцем зазначено застарілу інформацію, а саме прізвище дитини до всиновлення, що свідчить про намагання приховати юридичний факт та державний виконавець відмовляється провести коректний перерахунок заборгованості, незважаючи на звернення боржника.

Стаття 447 ЦПК України регламентує, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом (Рішення Конституційного Суду України від 15 травня 2019 року № 2-рп(ІІ)/2019).

Конституційний Суд України у зазначеному Рішенні також наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та/або бездіяльність державного виконавця, здійснені в порядку контролю за рішеннями, діями, або бездіяльністю державного виконавця щодо виконання рішення суду підлягає розгляду за юрисдикцією того суду, що ухвалив відповідне судове рішення (правові позиції Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №657/233/14, від 23.11.2021 року у справі №175/1571/15), тому за аналогією закону, скарга на рішення, дії та/або бездіяльність приватного виконавця щодо виконання рішення суду підлягає розгляду за юрисдикцією того суду, що ухвалив відповідне судове рішення.

Згідно із ч.1 ст.15 Закону "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Частиною першої статті 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії

Відповідно до частини першої статті 13 Закону та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої)

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Таким чином, вимоги позивача, окрім зменшення розміру стягнення аліментів підлягають розгляду в порядку Розділ VI ЦПК України з врахуванням вимог відповідного розділу.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний виконавець Бурлаченко Оксана Володимирівна про зменшення розміру утримань із заробітної плати, перерахунок заборгованості по аліментам та встановлення фактів порушення з боку державного виконавця - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан