УХВАЛА

Іменем України

14 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 757/22119/22-ц

провадження № 61-9640ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 липня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Національного антикорупційного бюро України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Національного антикорупційного бюро України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро та Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення до справи як третіх осіб Президента України та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом

ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України та Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди до судового розгляду по суті на 08 серпня 2025 року

о 12:00.

У судове засідання викликано учасників процесу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Солом`янського районного суду

м. Києва від 11 квітня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 липня 2025 року відмовлено у прийнятті до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 року та повернено її заявнику.

25 липня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 липня 2025 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Право на апеляційний перегляд справи, яке гарантовано Конституцією України, реалізується у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку окремо від рішення суду визначено у частині першій статті 353 ЦПК України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18), у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження № 14-62цс19). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 зроблено висновок, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтовано висновку, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 року, якоюприйнято до розгляду позовну заяву, відмовлено у задоволенні заяви про залучення до участі у справі третіх осіб, закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду та викликано у судове засідання учасників процесу, яка в силу вимог частини першої статті 353 ЦПК України не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

За вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що право заявника на доступ до правосуддя обмежено судом апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 не позбавлений права включити свої заперечення на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 рокудо апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до положень частини другої статті 353 ЦПК України.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 липня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Національного антикорупційного бюро України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська