УХВАЛА

20 серпня 2025року

м. Київ

справа № 754/2415/25

провадження № 61-10526зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід

судді Верховного Суду Петрова Є. В. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 6 серпня

2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовомОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в

м. Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2025 року ОСОБА_1 на офіційну електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надіслав заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 6 серпня 2025 року за нововиявленими обставинами.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14 серпня 2025 року вказану заяву передано судді-доповідачу Петрову Є. В.

У вказаній заяві ОСОБА_1 заявив недовіру судді Петрову Є. В., а також висловив заперечення щодо розгляду та вирішення суддею заяви. Заявник зазначаєу заяві таке:«Я вищевказаному судді (Є.Петрову) не довіряю (підстави вагомі) - і це моє право (ст. 21 КУ) з яким ви зобов`язані рахуватися, бо це право вище за рангом виконання чим усі статті ЦПКУ - це і є конституційним принципом «Верховенства права»(це я пишу для того, щоб він не розглядав цю заяву - маються на увазі вищевказаний суддя)… це буденаочний злочин, якщо знову цей же суддя будерозглядати і вирішувати цю заяву. Вам це зрозуміло?».

Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2025 року заявлений ОСОБА_1 відвід судді Верховного Суду Петрову Є. В.визнано необґрунтованим та передано для вирішення зазначеного питання іншому судді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 19 серпня 2025 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Верховного

Суду Петрова Є. В. визначено судді-доповідачу Верховного Суду Карпенко С. О.

Дослідивши матеріали касаційного провадження, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 відводуз огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК України).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта

статті 36 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України» № 33949/02, § 49-52,

від 9 листопада 2006 року).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Верховного Суду Петров Є. В. у цій справі можевиявити або виявив особисту упередженість до заявника. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів матеріали касаційного провадження не містять.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу, дійшов висновку, що зміст заяви ОСОБА_1 не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України.

Незгода заявника з ухвалою Верховного Суду від 6 серпня 2025 року не є підставою для відводу судді відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України, при цьому ухвалення суддею зазначеного судового рішення є реалізацією процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що він як учасник справи зобов`язаний виявляти повагу до суду, та не може використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для нього процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Петрова Є. В. суддя відмовляє.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід

судді Верховного Суду Петрова Є. В. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 6 серпня

2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовомОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в

м. Києві про стягнення незаконно неперерахованої пільги та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко