У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

18.08.2025 суддя Городоцького районного суду Львівської області, Яворська Н.І. дослідивши матеріали цивільної справи за заявою адвоката Струс Н.Я. в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи - опікунська рада при виконавчому комітеті Городоцької міської ради, ОСОБА_2 , про встановлення факту здійснення догляду, визнання особи недієздатною,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Струс Н.Я. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту здійснення догляду над ОСОБА_2 , визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення ОСОБА_1 її опікуном.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про неможливість розгляду даної справи в порядку окремого провадження, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 2 цієї постанови містяться роз`яснення про те, що суди при вирішенні питання про підвідомчість справи мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Такі ж умови, за яких справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду, визначено і Листом ВСУ від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Згідно з цим же документом при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) вказано, що «для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови). Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. […] Якщо при розгляді заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено, що існує спір про право і справа має розглядатися за правилами того судочинства, за яким подано цю заяву, проте в порядку позовного провадження, то суд залишає заяву без розгляду. У випадку якщо справа підлягає розгляду в порядку іншого судочинства, ніж подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, то суд відмовляє у відкритті провадження або закриває провадження у справі, якщо провадження у справі було відкрито».

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 .

Заявник зазначає, що від встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення у нього прав та обов`язків, щодо соціальних послуг, разом з тим, вказує, що за хворою було визначено Городоцьким районним судом Львівської області 09.12.2021 опікуна для недієздатної ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Норми чинного законодавства не вимагають для призначення виплат особі, що здійснює догляд, встановлення в судовому порядку факту здійснення постійного догляду за особою похилого віку, з когнітивними порушеннями або інвалідом.

Необхідність такого догляду та сам факт його здійснення встановлюється уповноваженим органом на підставі поданих документів.

Із указаного вбачається, що законодавство передбачає інший, позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка потребує такого догляду.

У даному випадку встановлення факту догляду за особою не входить до повноважень суду та не впливає на зміну, виникнення або припинення особистих чи майнових прав заявника, в незалежності від платності чи безоплатності здійснення догляду.

Щодо визнання особи недієздатною та призначення їй опікуна , має бути органом опіки і піклування вирішено питання щодо попереднього опікуна яка була призначена судом в 2021 році.

Крім того, заявник має право звернутися до відповідних уповноважених органів з дотриманням вимог законодавства з метою встановлення необхідного факту.

У разі невизнання уповноваженими особами Управління праці та соціального захисту населення права ОСОБА_1 на встановлення відповідного факту заявник не позбавлений можливості оскаржити їх дії чи бездіяльність у судовому порядку. За предметом та можливими правовими наслідками цей спір існуватиме у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до вимог п.1ч.1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.186, 260-261,315 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою адвоката Струс Н.Я. в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи - опікунська рада при виконавчому комітеті Городоцької міської ради, ОСОБА_2 , про встановлення факту здійснення догляду, визнання особи недієздатною.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Cуддя Яворська Н.І.