Справа № 444/1987/23
Провадження № 2/444/55/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Сенько М.-Ю.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про звільнення від стягнення аліментів, зміни розміру аліментів, що стягуються та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить звільнити ОСОБА_5 від стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 Варшавського, ОСОБА_7 . Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 та стягнути на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 аліменти у розмірі з усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_5 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 Варшавського, ОСОБА_9 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_3 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожною дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 Варшавського, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . На момент подачі позову ОСОБА_6 ОСОБА_10 та ОСОБА_7 проживають разом з батьком, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов від 07.06.2023 року. Постійне місце проживання спільної дочки визначене сторонами як місце проживання матері ОСОБА_3 . Оскільки двоє неповнолітніх дітей проживають спільно з позивачем, вони перебувають на повному утриманні позивача. Відповідач добровільно утримувати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не хоче, відтак з неї слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 з усіх доходів. Одночасно, оскільки двоє неповнолітніх дітей проживає спільно з позивачем стягнення на їх утримання аліментів на користь відповідача з позивача слід припинити.

27.06.2023 р. ухвалою Жовківського районного суду Львівської області провадження у справі відкрито.

27.07.2023 р. від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву. Відповідачка проти позову заперечує, стверджує, що всі троє дітей постійно проживають з матір`ю, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 29.06.2023 р. та від 18.07.2023 р. Мати, яка працює лікарем-невропатологом центру «Терапія» 2-го ЛМТО КНП «Лікарня ім. Князя Лева» повністю утримує дітей, забезпечує їх необхідним харчуванням, одягом, засобами гігієни, іграшками та гаджктами. З 04.07.2023 р. по 13.07.2023 р. діти перебували у відпочинковому таборі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », організація літнього відпочинку та повна оплата його вартості щодо кожної дитини здійснена самостійно матір`ю. Позивач ОСОБА_10 фінансової участі в утриманні дітей не приймає. Починаючи з 30.03.2023 р. має заборгованість за аліментами в сумі 150 126, 54 грн., що підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Зазначає, що депутат Креховець З., який одноосібно підписав акт обстеження матеріально-побутових умов від 07.06.2023 р. є дядьком позивача. Вважає, що акт обстеження підписаний одноосібно депутатом Крехівцем З. не є та не може бути достовірним доказом у справі, з огляду на близькі родинні та дружні відносини між позивачем та депутатом Крехівцем, відсутність в акті відображення процесу обстеження матеріально-побутових умов, а виключно одноосібне нічим не підтверджене твердження депутата Крехівця З., спростування обставин, викладених в акті іншими доказами. Просить у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

Ухвалами Жовківського районного суду Львівської області від 19.01.2024р. від 06.03.2024 р, від 12.04.2024 р., від 27.06.2024 р., від 12.11.2024 р. судові засідання у справі відкладалися у зв`язку із неявкою сторін.

В судове засідання 11.08.2025 р. позивач ОСОБА_5 та його адвокат Яцуляк Т.Я. прибули. Позовні вимоги підтримали. Представник позивача зазначив, що об`єктивними та достовірними доказами підтверджується, що двоє синів проживають з батьком, а тому позов підлягає до задоволення.

В судове засідання 11.08.2025 р. відповідачка ОСОБА_3 та її представник адвокат Огородник І.І. прибули. Проти позову заперечили. Представник відповідачки зазначила, що всі троє дітей постійно проживають з матір`ю, що підтверджується наявними у справі доказами. Діти безперешкодно відвідують батька, який мешкає на невеликій відстані від будинку матері. Дітей утримує мати, позивач станом на даний час має суттєву заборгованість за аліментами.

Допитані в якості свідків неповнолітні діти сторін повідомили суду наступне.

ОСОБА_11 повідомив що перебуває як з батьком, так і з матір`ю в нормальних відносинах, на даний час проживає в батька та 2-3 дні на тиждень проживає в матері. На запитання про те, що він розуміє під терміном проживати, допитуваний не пояснив. В будинку матері має свою кімнату, які і його брат та сестра. Його одяг та ігрова приставка знаходяться в будинку матері, в будинку матері діти мають домашніх тварин, дві собаки і кота, яких годують по черзі. Речі йому купує і тато і мама, коли в них виникає потреба щось купити, то йдуть до мами, мама купила телефон. Безперешкодно відвідує батька про що повідомляє матір. З батьком їздили на ночівлю на озеро.

ОСОБА_12 повідомив що станом на зараз та вже два роки живе в батька, 2-3 дні на тиждень живе в матері. З батьком їздять до Львова, в Карпати, на озеро, до лісу. В будинку матері по АДРЕСА_3 , має свою кімнату на другому поверсі, в будинку матері є його речі, зокрема, одяг. Планшет купила бабуся з боку матері, має з мамою спільний ноутбук.

У відповідності до вимог ст. 232 ЦПК України, неповнолітні свідки не попереджалися про відповідальність за відмову від давання показань і за завідомо неправдиві показання, і не приводилися до присяги.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 повідомила суду про те, що вже близько 50 років проживає по АДРЕСА_4 . Її будинок знаходиться по сусідству навпроти будинку АДРЕСА_5 . В цей будинок ОСОБА_14 переселися з діточками дівчинка і два хлопчики. Біля будинку позивачки свідок щодня проходить коли йде до церкви, а також часто йде біля нього на город. На подвір`ї позивачки та на дорозі свідок часто бачить хлопців з м`ячом або на велосипедах, донечку бачить менше. В середині будинку позивачки свідок не була.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності суд зазначає наступне.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16 вересня 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено, ухвалено стягувати з ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітній дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в користь їх матері ОСОБА_3 , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.02.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що задовольняючи вказаний позов, суд виходив з того, що діти проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, батько добровільно не надає коштів в достатньому розмірі на їх утримання.

Зазначене рішення набрало законної сили 22.10.2021 року та виконується позивачем в примусовому порядку.

16.08.2022 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №444/508/21 виданого 22.10.2021 року Жовківським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на дітей.

Постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 15.06.2023 р. звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_5 . З вимоги державного виконавця вбачається, що станом на 01.04.2023 р. заборгованість ОСОБА_5 за аліментами становила 150 126.54 грн.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 16 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ч 4. ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суд звертає увагу, що зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Верховний Суд наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 179 СК України аліменти, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Таким чином, ст. 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Верховний Суд у постанові від 29.06.2022 р. у справі № 596/826/21 зазначив, що під цільовим призначенням аліментів потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

З урахуванням предмета цього спору (звільнення від стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків постійно проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон, а саме, ст. ст.77, 78, 79, 80 ЦПК України, містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено, що з 2022 року між позивачем ОСОБА_5 та відповідачкою ОСОБА_3 вирішувався судовий спір про визначення місця проживання неповнолітній дітей сторін. Як вбачається із Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 03.06.2024 року у справі № 444/3138/22, яке набуло законної сили, в листопаді 2022 ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітніх дітей, в якому просив встановити постійним місцем проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 місця проживання їх батька ОСОБА_5 . В позові ОСОБА_5 зазначав, що на цей час усі спільні діти сторін проживають з матір`ю. 28.12.2022 р. ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дітей з матір`ю, в якому просила визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з їх матір`ю. В зустрічному позові позивачка зазначає, що всі троє дітей залишилися проживати з нею та на цей час безперервно проживають з нею у АДРЕСА_3 та перебувають на її утриманні.

Як вбачається із Висновку виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області як органу опіки і піклування по справі № 444/3138/22, затвердженого Рішенням Виконкому Жовківської міської ради від 09.11.2023 р., з жовтня 2020 року після припинення фактичних стосунків між подружжям діти проживають в сім`ї матері, яка займається їх вихованням. Мати ОСОБА_3 проживає разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_3 . Мати створила належні умови для проживання та навчання дітей , також створені умови для безпечних прогулянок.

З Витягу з протоколу №12 засідання комісії з питань захисту прав дітей Жовківської міської ради від 07.11.2023 року, вбачається, що комісією розглядалося питання про недовіру членам комісії при розгляді питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, висловлену у зверненні ОСОБА_3 . При цьому, висловлені заявницею порушення комісія вважала необгрунтованими, зокрема, з тих підстав, що комісія знала, що діти проживають разом з матір`ю, оскільки це обговорювалося ще до запрошення ОСОБА_3 на засідання.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 03.06.2024 р. у справі № 444/3138/22, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21.11.2024 р., у позові ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із батьком ОСОБА_5 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: орган опіки і піклування Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, про визначення місця проживання дітей з матір`ю задоволено. Визначено місце проживання дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю ОСОБА_3 .

При цьому, при розгляді даної справи судами встановлено, що діти проживають спільно з матір`ю протягом тривалого часу, мати більше приділяє уваги дітям, в будинку матері, яка є його власником, кожен із дітей має окрему обладнану кімнату з усім необхідним, включаючи «живий куточок», діти виховуються у доброзичливій атмосфері. Матір не створює як батьку, так і дітям жодних перешкод у спілкуванні між собою, відвідинах помешкання батька, який також піклується про своїх дітей і любить їх.

Судами також встановлено, що станом на 01 липня 2023 року заборгованість ОСОБА_5 за аліментами становить 203 872 грн 63 коп.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, суд критично оцінює долучені позивачем до матеріалів справи акти обстеження матеріально-побутових умов від 07.06.2023 р. та від 07.09.2023 р. про те, що двоє синів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дійсно проживають з батьком ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_6 , оскільки факт проживання в зазначений період дітей з матір`ю встановлено судовими рішеннями, які набули законної сили.

Із Акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_3 від 29 червня 2023 року встановлено, що ОСОБА_3 разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_3 та здійснює самостійно утримання дітей, матеріально-побутові умови задовільні.

Із Акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_3 від 18 липня 2023 року встановлено, що ОСОБА_3 разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_3 та здійснює самостійно утримання дітей, матеріально-побутові умови задовільні.

Згідно із протоколом опитування від 24.07.2023 року, яке здійснено представником ОСОБА_3 адвокатом Огородник І.І., було опитано ОСОБА_17 , яка пояснила, що вона працює вчителем ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1у м. Жовква, та особисто знає учнів ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , батьками яких є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Також пояснила, що вона фактично проживає в АДРЕСА_6 , і з подвір`я її будинку добре видно будинок та подвір`я по АДРЕСА_6 , в якому проживають ОСОБА_5 та його мати ОСОБА_20 . Діти ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_21 за вказаною адресою станом на даний час не проживають, хоча час від часу навідують батька та бабусю за вказаною адресою.

Із Акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_3 від 24 жовтня 2023 року встановлено, що ОСОБА_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 зі своїми трьома дітьми без чоловіка та здійснює самостійно утримання дітей.

Із Акту №320 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 17 червня 2025 року встановлено, що за адресою АДРЕСА_3 , фактично проживають ОСОБА_3 , ОСОБА_11 син, ОСОБА_12 син, ОСОБА_16 донька, проживають без реєстрації. Акт складений Адміністратором відділу ЦНАП Жовківської міської ради, Керуючим справами (секретарем виконавчого комітету) Жовківської міської ради, особою, яка засвідчує достовірність даних викладених в акті ОСОБА_22 .

Долучений позивачем Висновок щодо визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною (а.с. 161), не містить реквізитів рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради, яким його затверджено, та підпису міського голови, відтак, суд позбавлений можливості достовірно встановити, що саме документ такого змісту був затверджений рішення виконкому Жовківської міської ради від 10.04.2025 р. №5 (а.с. 162). Із Висновку вбачається, що службою у справах дітей Жовківської міської ради розглянуто та вивчено позовну заяву та документи представлені Жовківським районним судом щодо визначення способу участі батька ОСОБА_5 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_16 . У висновку зазначено, що спільне життя не склалося, подружжя проживає окремо, а діти залишилися проживати із матір`ю ОСОБА_23 . На даний час сини ОСОБА_24 та ОСОБА_25 проживають разом із батьком. Як зазначено у висновку на засідання комісії 27.03.2025 року був присутній лише батько ОСОБА_5 , який виклав своє бачення у вирішенні спору. Мати ОСОБА_3 на засідання комісії не прибула. Будь-які відомості щодо проведення комісією обстеження місця проживання дітей відсутні та у висновку не зазначені. За таких обставин, суд критично оцінює наведену у висновку інформацію щодо проживання синів разом з батьком, оскільки така ґрунтується лише на основі повідомлення однієї із сторін спору батька, а не на об`єктивно здобутих комісією фактичних обставинах та спростовується наявними у справі доказами.

Оцінюючи пояснення неповнолітніх дітей сторін ОСОБА_6 ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які були допитані в судовому засіданні за заявою батька, суд зазначає наступне. Неповнолітні діти в конфліктній сімейній ситуації, що склалася між їх батьками, є достатньо вразливими для нав`язування певних ідей та думок з боку тої чи іншої сторони конфлікту. Оцінка дитиною як поведінки своїх батьків, так і фактичних життєвих обставин може бути необ`єктивною в силу віку та неправильного розуміння понять, а також бути зумовленою різними важелями впливу, в тому числі, психологічною чи іншою залежністю від однієї із сторін конфлікту. Обоє допитуваних дітей стверджуючи що вони проживають з батьком, згодом зазначили, що також проживають і з матір`ю та вільно без перешкод відвідують батька. Тому суд зазначає, що отримані пояснення дітей не можуть бути абсолютними при встановленні фактичного постійного місця проживання дітей з батьком. Суд враховує пояснення дітей системно, з`ясовуючи фактичні обставини справи на підставі наявних у справі доказів в їх сукупності.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, може бути підставою для звільнення від сплати аліментів. Суд наголошує, що рішення про звільнення платника аліментів від сплати аліментів повинно також відповідати найкращим інтересам дітей.

Позивач, як сторона, яка посилається на зміну обставин, що впливають на припинення його обов`язку щодо сплати аліментів на утримання дітей, зобов`язаний навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про ці обставини. В іншому випадку, за умови недоведеності цих обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Суд звертає увагу, що позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували факт проживання двох старших синів з батьком як на момент звернення позивача із позовом, так і на момент ухвалення судового рішення. Натомість, зазначені обставини спростовуються іншими зібраними у справі доказами того, що діти проживають з матір`ю.

З огляду на те, що наявність обставин, які з урахуванням інтересів дітей змінюють обов`язок щодо сплати аліментів, позивачем не доведено, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. 180, 181, 191, 192, 195, 197 СК України, ст. ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позовній заяві ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про звільнення від стягнення аліментів, зміни розміру аліментів, що стягуються та стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 19 серпня 2025 року.

Суддя: Мікула В. Є.