Провадження № 22-з/801/108/25
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Голота Л. О.
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),
суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П.,
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2025 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «45 Експериментальний механічний завод» (далі - ТОВ «45 ЕМЗ») завдану матеріальну шкоду у розмірі 263057,76 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 3945,87 грн судового збору.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2025 заяву задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь «45 ЕМЗ» 34800 грн витрат на правову допомогу /т. 2 а. с. 45-46/.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 30.07.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2025 у даній справі залишено без змін.

4.08.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх № 8771) ТОВ «45 ЕМЗ» про ухвалення додатково рішення у справі № 127/16734/24, в якій позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21600 грн. Заява обґрунтована тим, що в судовому засіданні до судових дебатів представником позивача було зазначено, що остаточний розмір витрат, які відповідач сплатить у зв`язку із розглядом даної справи відповідні доказами будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у даній справі. Відповідно до п.4.1 договору про надання правничої допомоги № 63-21 від 12.08.2021 та доручення (угоди) на надання правничої допомоги № 29 від 9.08.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «БРИЛЯНТ ЛО ГРУП» та ТОВ «45 ЕМЗ», (Клієнтом) винагорода за послуги, що надаються АО (далі - гонорар), визначається згодою АО та Клієнта в межах 1800 грн за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу. Відповідно до звіту (акту надання послуг) вих № 346/25 від 31.07.2025 у зв`язку із апеляційним розглядом справи № 127/16734/24 в період з 1.05.2025 по 31.07.2025 надано ТОВ «45 ЕМЗ» правничу допомогу на суму 21600 грн. До заяви позивачем додано : звіт (акт здачі-приймання наданих послуг) від 31.07.2025 № 246/25.

Заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення від відповідача не надходило.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 270 ЦПК України).

Ознайомившись із поданою заявою, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про часткове задоволення заяви з наступних підстав.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частина перша статті 270 ЦПК України).

Колегія суддів враховує, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15, провадження № 14-280цс18).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (постанова Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20)).

Згідно з частиною першою, другою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до частини четвертої статті 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Звертаючись в суд з позовом позивачем зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу в розмірі 18000 грн /т. 1 а. с. 10/.

У відповіді на відзив /т. 1 а. с. 236-241/ представник позивача просила стягнути з відповідача витрати понесені на правничу допомогу без зазначення їх орієнтованого розміру.

2.05.2025 представником позивача подано до суду першої інстанції заяву (вх № 39382) про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 34800 грн /а. .с 31/.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2025 заяву задоволено. Стягнуто з Тіщенка О. П. на користь «45 ЕМЗ» 34800 грн витрат на правову допомогу /т. 2 а. с. 45-46/.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача також не визначено орієнтований розрахунок витрат на правничу допомогу, який планує понести позивач при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що позивачем не було зазначено в поданих до суду заявах по суті орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, який може понести позивач в суді апеляційної інстанції.

У звіті (акт здачі-приймання наданих послуг) від 31.07.2025 № 246/25 визначено розмір витрат на правничу допомогу понесену позивачем в розмірі 21600 грн, з них: підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення від 2.05.2025 (01:30 год); отримання повного тексту рішення міського суду від 30.04.2025 (00:30 год); ознайомлення із апеляційною скаргою від 29.05.2025 та доданими до неї документами (00:40 год); підготовка, надсилання відповідачу та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу від 9.06.2025 (07:00 год); участь у судовому засіданні апеляційного суду (1:14 год); підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення від 31.07.2025 (01:15 год).

Згідно із частиною першої статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У постанові Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 757/33206/22-ц зазначено, що «тлумачення частини першої статті 246 ЦПК України та частини восьмої статті 141 ЦПК України дає підстави для висновку, що у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. А у разі закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України (п`ять днів після ухвалення рішення суду), - також і поважні причини пропуску цього строку. За відсутності обґрунтування поважних причин строку подання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.».

Позивачем у заяві про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції жодним чином не обґрунтовано поважності причин неможливості до закінчення судових дебатів у справі подати докази вартості понесених витрат та часу , які полягали у підготовці процесуальних документів у суді першої інстанції та ознайомленні з апеляційною скаргою і написанням відзиву на апеляційну скаргу, що свідчить про недотримання вимог статті 246 ЦПК України.

При цьому, апеляційний суд враховує, що про тривалість судового засідання сторона не могла знати завчасно, а тому ці докази не подані з поважних причин.

Відповідно до п.4.1 договору про надання правничої допомоги № 63-21 від 12.08.2021 та доручення (угоди) на надання правничої допомоги № 29 від 9.08.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «БРИЛЯНТ ЛО ГРУП» та ТОВ «45 ЕМЗ», (Клієнтом) винагорода за послуги, що надаються АО (далі - гонорар), визначається згодою АО та Клієнта в межах 1800 грн за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу.

Відповідно до протоколу судового засідання № 4907632 від 30.07.2025, представник позивача приймала участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції 27 хв (час з 11:40 по 12:07), тому стягненню з відповідача підлягає на користь позивача розмір витрат на правничу допомогу 900 грн.

ТОВ «45 ЕМЗ» не доведено, що товариство не могло передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтованого розрахунку), не обґрунтовано поважності причин неможливості до закінчення судових дебатів у справі подання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2.02.2024 у справі № 910/9714/22 зазначено про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку із необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому понесені ОСОБА_1 витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню на користь заявника.

Отже, включення позивачем до витрат на правничу допомогу часу щодо складання заяви про ухвалення додаткового рішення судом першої та апеляційної інстанції є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова КГС ВС від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи обставини справи; те, що з відповідача вже стягнуто на користь позивача витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, в сумі 34800 грн, розмір якої перевищує попередній розрахунок; категорію справи, а також неповажність причин не подання доказів, що підтверджують розмір понесених заявником судових витрат до закінчення судових дебатів, колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 900 грн .

У стягненні решти суми витрат на правничу допомогу апеляційний суд відмовляє.

За таких обставин, у даній справі слід ухвалити додаткову постанову про часткове задоволення заяви ТОВ «45 ЕМЗ» про ухвалення додатково рішення у справі № 127/16734/24.

Керуючись нормами статей 137, 141, 270, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «45 Експериментальний механічний завод» про ухвалення додатково рішення у справі № 127/16734/24 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «45 Експериментальний механічний завод» витрати на правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в розмірі 900 (дев`ятсот) гривень.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський