Справа 688/1806/25
№ 2/688/872/25
Рішення

Іменем України

20 серпня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Березюк Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,

представника позивача Головенка Є.В. (в режимі відеоконференції),

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки Сташук М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Головенко Є.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. Вимоги мотивовані тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, шлюб розірваний 21.12.2020. Від шлюбу мають двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з відповідачкою.

Згідно судового наказу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.09.2020 з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно починаючи з 02.09.2020 і до досягнення дітьми повноліття. До відкриття виконавчого провадження про примусове стягнення аліментів, він сплачував аліменти на картковий рахунок відповідачки та добровільно виконував судове рішення.

На час звернення до суду його матеріальний та сімейний стан змінився, він знаходиться на військовій службі, отримує відповідне грошове забезпечення, яке є єдиним джерелом доходу, крім того 01.03.2025 він уклав шлюб з ОСОБА_6 , що вимагає матеріальних витрат на утримання нової сім`ї.

Зазначає, що аліменти це частка участі одного з батьків у витратах на дитину, тоді як інша частина повинна покриватися іншим з батьків

У зв`язку з проходженням військової служби в умовах воєнного стану несе значні особисті матеріальні витрати на придбання додаткового військового спорядження, медикаментів, форми тощо, що є загальновідомим фактом і не підлягає сумніву (відображено у звітах правозахисних організацій та ЗМІ).

Вважає, що зменшення розміру аліментів з 1/3 до 1/6 частини, враховуючи гідний розмір грошового забезпечення позивача, буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей та не завдасть шкоди їх інтересам і правам відповідачки .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 позов підтримали, з підстав викладених у ньому. У позивача змінився сімейний стан, він уклав шлюб, має обов`язок по утриманню сім`ї, подружжя можуть планувати народження дітей. Відповідачка вкладає більше зусиль у виховання дітей, оскільки позивач діючий військовослужбовець, фізично не може приділяти більше уваги дітям, проте спілкується з ними по телефону, несе витрати на придбання цінних подарунків. Вважає, що той розмір аліментів, який позивач просить стягнути на користь відповідачки, буде достатнім для утримання дітей. Посилання відповідачки на те, що вона несе витрати на лікування батька її чоловіка не підлягають врахуванню при вирішенні цього спору, оскільки у неї відсутній обов`язок по його утриманню. Згідно висновків щодо цільового використання аліментів на дітей, діти забезпечені, а також є заощадження відповідних сум, однак це не підтверджено жодними доказами. Позивач як діючий військовослужбовець витрачає кошти на придбання військового спорядження, медикаментів тощо, що є загальновідомим фактом та не підлягає сумніву.

Позиція відповідача.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала. Зазначила, що діти ростуть, потребують багато зусиль та матеріальних затрат на розвиток. Вона створила дітям всі необхідні умови, забезпечила необхідними речами, діти відвідують хорошу школу, мають здібності, для розвитку яких, займаються у різних гуртках. Служба у справах дітей перевіряла цільове використання коштів, порушень не встановлено. У разі зменшення розміру аліментів, вона не зможе забезпечити дітям відповідний рівень життя.

Представник відповідачки ОСОБА_8 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Діти сторін потребують належного утримання, на забезпечення їхнього розвитку, харчування, лікування, навчання та оздоровлення витрачаються значні кошти. Діти часто хворіють, потребують лікування. Крім того відповідачка затрачає значні кошти на утримання житла, яке її сім`я винаймає, оскільки у квартирі, що є спільним майном подружжя, проживає позивач. У відповідачки значно менший дохід, однак вона приділяє більше уваги вихованню дітей, догляду за дітьми та їх утриманню.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

22.04.2025 представник позивача Головенко Є.В. звернувся до суду в інтересах позивача з цим позовом.

28.04.2025 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачки, призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 27.05.2025, яке відкладалося на 05.06.2025 та 23.07.2025 за клопотанням сторін.

03.06.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідачки адвоката Сташук М.О. про надання доступу до матеріалів справи для ознайомлення через підсистему «Електронний суд», відкладення розгляду справи.

04.06.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача про приєднання до матеріалів справи доказів.

23.07.2025 до суду надійшли письмові пояснення представника відповідачки Сташук М.О. та клопотання про долучення доказів.

23.07.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 31.07.2025. Розгляд справи відкладався на 13.08.2025.

13.08.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 09 год 20.08.2025.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази.

Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області 21.12.2020.

Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно судового наказу від 18.09.2020 в справі 688/2539/20 №2-н/688/75/20 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно починаючи з 02.09.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

01.11.2024 головний державний виконавець Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відкрила виконавче провадження з виконання судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей.

ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати від 09.04.2025 року з заробітної плати позивача утримано аліменти: в грудні 2024 року 29174,68 грн, в січні 2025 року 17339,57 грн., в лютому 2025 року 40405,36 грн.

Згідно довідки державного виконавця від 09.04.2025 №23564/10 станом на 01.03.2025 аліменти з ОСОБА_2 в примусовому порядку стягуються із заробітної плати (військова частина НОМЕР_1 ), заборгованість по аліментах відсутня.

01.03.2025 року позивач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 .

Згідно висновків за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину: на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що одержувач аліментів забезпечує базові індивідуальні потреби дітей, зокрема у харчуванні, забезпеченні необхідним одягом, іншими засобами та речами необхідними для їх належного догляду та розвитку. Діти забезпечені місцями для сну та відпочинку, що облаштовані відповідними меблями та речами. ОСОБА_10 відвідує додаткові навчальні курси з вивчення іноземної мови та математики, займається у клубі чирлідингу, забезпечена сучасними гаджетами, засобами для розвитку, засобами індивідуальної гігієни, засобами для проведення активного дозвілля (велосипед, самокат, ролики). ОСОБА_11 відвідує додаткові навчальні курси з вивчення іноземної мови та математики, займається плаванням, забезпечена сучасними гаджетами, засобами для розвитку, засобами індивідуальної гігієни, засобами для проведення активного дозвілля (велосипед, самокат, ролики). Матір`ю дітей заощаджені кошти зі сплачених аліментів на дітей понад 40000 грн на кожну дитину.

Крім щомісячної сплати аліментів позивач ОСОБА_2 придбав для дітей: мобільні телефони марки «Samsung», вартістю 11999 грн та 12407 грн, смарт-годинник Redmi Watch, вартістю 2199 грн, навушники JBL, вартістю по 1399 грн, подарунковий набір (камера миттєвого друку, фото альбом, фотопапір), вартістю 9299 грн, мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note та захисне скло, вартістю 7227 грн, набір (полімерна глина, термопластилін) вартістю 907 грн, ляльковий будиночок для Барбі, вартістю 2750 грн, планшети «Samsung», вартістю 12066 грн та 10999 грн, велосипеди дитячі вартістю 5000 грн та 4500 грн, золоті сережки вартістю 3289 грн та вартістю 18188 грн.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , де проживає позивач, належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2019.

Донька сторін ОСОБА_4 у період з 19.08.2024 по 23.08.2024 перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: абсцедуючий фурункул спини, виконана операція: розкриття абсцедуючого фурункула спини; з 13.04.2025 по 18.04.2025 - проходила лікування з діагнозом: вегетосудинна дистонія середнього ступеня важкості, 16.07.2025 проходила профілактичний медичний огляд. ОСОБА_12 відвідує індивідуальні заняття з плавання з тренером-викладачем.

Донька сторін ОСОБА_5 у період з 09.01.2020 по 11.01.2020 перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: хронічні закрепи після оперативного втручання з приводу хвороби Гіршпрунга, ректосігоноїдної форми, декомпенсованої стадії; з 20.03.2025 по 26.03.2025 перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: абсцедуючий фурункул правої молочної залози, виконана операція: розкриття абсцедуючого фурункула.

Відповідачка ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13 , працює менеджером з постачання у ФОП ОСОБА_14 , отримує заробітну плату у розмірі 8000 грн на місяць.

Батько чоловіка відповідачки ОСОБА_15 хворіє, йому встановлено діагноз: злоякісне новоутворення правої нирки ІУ ст. ІІ кл. гр.

Відповідачка оплачувала вартість медикаментів для дітей, придбання окулярів за рекомендаціями лікарів, оплачувала вартість продуктів харчування у закладі громадського харчування ІНФОРМАЦІЯ_3 у день народження доньки ОСОБА_16 , оплачувала придбання дитячих речей у магазинах, вартість відвідування спортивної школи.

Встановлені судом обставини підтверджуються: свідоцтвами про народження дітей, рішенням суду про розірвання шлюбу, судовим наказом про стягнення аліментів, довідкою про проходження військової служби, звітом про здійснення відрахування та виплати, від 09.04.2025 року, копією постанови про відкриття виконавчого провадження, копіями свідоцтва про шлюб сторін, висновками за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину, розрахунковими документами про придбання товарів та медичних препаратів, оплату послуг, витягами з медичних документів дітей, витягом з державного реєстру речових прав, іншими матеріалами справи.

Застосовані норми права.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Мотиви та висновки суду.

Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Законодавство встановлює принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із батьків не має будь-яких переваг. Питання щодо виховання дитини вирішується батьками спільно. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Способи утримання неповнолітніх дітей визначаються батьками за домовленістю між собою, а у разі недосягнення згоди за рішенням суду.

Отже розмір аліментів на дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Неповнолітні діти сторін проживають з відповідачкою, яка щоденно здійснює догляд за ними, забезпечує їхні основні потреби: харчування, одяг, гігієну, житло, навчання, їх медичний огляд та несе відповідні фінансові затрати, а також витрачає власні емоційні, психологічні та часові ресурси, які вона вкладає у розвиток дітей. Це не лише турбота про їх фізичне здоров`я, а й формування моральних якостей, виховання відповідальності, емпатії та інших важливих навичок.

Позивач спілкується з дітьми, цікавиться їхнім станом здоров`я та їх розвитком, купує дітям цінні подарунки, сплачує аліменти на утримання дітей у мінімальному розмірі від його заробітку, визначеному законодавством.

Так, у частині п`ятій статті 183 СК України передбачено, що той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аліменти на користь відповідачки на утримання двох неповнолітніх дітей стягнуті за судовим наказом у розмірі однієї третини заробітку (доходу) позивача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аналіз розділу II Наказне провадження ЦПК України підтверджує, що наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Тлумачення частини першої статті 182 та частини п`ятої статті 183 СК України свідчить, що обмеження щодо розміру аліментів, передбачене частиною п`ятою статті 183 СК України встановлено виключно для справ, що розглядаються у порядку наказного провадження, яке призначене для стягнення грошових сум незначного розміру.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 760/7045/18 (провадження № 61-44790св18).

Статтею 192 СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них тощо.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Свої вимоги про зменшення розміру аліментів позивач мотивує тим, що у нього змінився матеріальний та сімейний стан, він знаходиться на військовій службі, отримує грошове забезпечення, уклав шлюб з ОСОБА_6 , що вимагає матеріальних витрат на утримання нової сім`ї, також несе витрати на придбання військового спорядження, військової форми та медикаментів.

Проте сторона позивача не надала суду достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження таких витрат.

В судовому засіданні позивач визнав, що його дружина ОСОБА_6 також проходить військову службу та має відповідне грошове забезпечення, а тому вказана обставина відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Суд зауважує, що зміна сімейного стану позивача без доведення збільшення його витрат на сім`ю не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання його неповнолітніх дітей, який до того ж визначений судовим наказом у мінімальному розмірі.

Аналіз змісту ст. 192 СК України щодо можливості зміни раніше встановленого розміру аліментів, дає підстави для висновку, що зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива, якщо відбулася зміна матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан (зменшився його дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів, чи виникли грошові зобов`язання, які потребують додаткових матеріальних витрат тощо), або змінився сімейний стан (одруження, народження дітей, поява інших утриманців тощо). Такі зміни у матеріальному стані платника аліментів мають бути істотними. Вказані обставини мають виникнути виключно після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, оскільки презюмується, що при визначенні аліментів суд встановлює дійсні обставини, в тому числі передбачені ст. 182 СК України щодо наявності утриманців тощо, які необхідні для визначення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів позивач вказував на те, що в нього змінився сімейний стан, оскільки він одружився, однак, не надав суду будь-яких доказів того, що його матеріальний стан внаслідок одруження погіршився, порівняно із майновим станом на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

У справі відсутні докази, що доходи позивача із того часу зменшилися, а дружина не має власного заробітку та знаходиться на його утриманні.

Суд вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання дітей сторін, у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дружину, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей сторін та суперечитиме їх інтересам.

Суд також враховує, що виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, у зв`язку з чим, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей, таким чином, що відповідний тягар по догляду, утриманню та вихованню дітей здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір.

Аргументи позивача на підтвердження необхідності зменшення розміру аліментів, оскільки такий розмір є надто високим, бо залежить від розміру його грошового забезпечення як військовослужбовця, а тому у разі зменшення розміру аліментів, він зможе більше коштів витрачати на придбання дітям необхідних речей, щоб діти усвідомлювали його вклад у їхнє життя, не заслуговують на увагу.

Так, фактом утримання дітей є щоденні дійсні дії та витрати, які батьки виконують для забезпечення потреб та добробуту дітей. Ці дії та витрати включають в себе: матеріальне забезпечення, тобто фінансову підтримку дітей для забезпечення основних потреб, таких як харчування, одяг, житло, гігієна; догляд та нагляд за дітьми, що охоплює час та зусилля, які батьки витрачають на такий догляд та нагляд, включаючи загальний догляд, допомогу у розвитку, участь у їхньому житті та інші дії, що сприяють фізичному та психологічному здоров`ю дітей; забезпечення можливості отримання освіти дітьми, включаючи відвідування школи та участь в навчальних заходах; медичний догляд, включаючи профілактичні огляди та лікування в разі захворювань чи травм; сприяння розвитку та виховання, включаючи навчання моральним цінностям, навичкам та нормам поведінки.

Отже виховання, догляд та утримання неповнолітніх дітей полягає не лише у придбанні їм цінних подарунків, а й у щоденному фізичному забезпеченні основних потреб дітей та щоденному витрачанні емоційних, психологічних та часових ресурсів, які відповідачка вкладає у розвиток дітей сторін.

За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів стягнутий за судовим наказом відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач, несе витрати на утримання дружини, придбання військового спорядження, ліки без доведення погіршення його майнового положення, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме інтересам дітей.

Суд зауважує, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині необхідності придбання військового спорядження та військової форми за власні кошти, понесення витрат на медикаменти, витрат на утримання дружини заслуговують на увагу, однак без надання суду відповідних доказів не можуть бути підставою для задоволення його позовних вимог про зменшення розміру аліментів, оскільки не дають суду можливості встановити розмір понесених витрат, та як наслідок не дають суду підстав визнати встановленою обставину погіршення його майнового положення.

Суд зазначає, що недоведеність, необґрунтованість позову є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити, оскільки належними та допустимими доказами сторона позивача не довела погіршення майнового положення позивача внаслідок утримання нової сім`ї позивача та необхідності придбання додаткового військового спорядження, військової форми, медикаментів за власні кошти.

Розподіл судових витрат.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову повністю, судовий збір, сплачений при зверненні до суду та витрати на правову допомогу покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 141,263-265,273 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає по АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК