26.08.2025 Провадження по справі № 2/940/311/25
Справа № 940/537/25
РІШЕННЯ

Іменем України

26 серпня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Косович Т.П.

при секретарі Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини (позовна заява а.с. 1-4).

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Ковальським В.В. до суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги визнає частково та просить суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини, посилаючись на те, що останній має важке матеріальне становище, адже на даний час є студентом Білоцерківського національного аграрного університету та на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також мати-пенсіонерка ОСОБА_5 . Крім того, представник відповідача вказує, що ОСОБА_2 щомісяця надає матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі від 3 до 5 тисяч гривень (а.с. 82-86).

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Безугла І.С. не прибули. Представник позивачки до суду надала заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Ковальський В.В. в судове засідання не прибули. Представник відповідача до суду надіслав клопотання про слухання справи у їх відсутності,підтримує доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільна малолітня дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою, що не заперечується сторонами та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.10.2017 року (а.с. 7), копіями витягів з Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Тетіївської міської ради від 19.03.2025 року (а.с. 6, 8), з огляду на що позивачка бажає отримувати від відповідача аліменти на утримання доньки в передбаченому законом порядку на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, щоОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини, а тому зобов`язаний приймати участь у її вихованні та утриманні, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного кодексу України стягує з нього аліменти.

При цьому способом виконання батьком обов`язку утримувати дитину суд визначає сплату аліментів у частці від доходу, оскільки малолітняОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачкою, яка у відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України виявила бажання про стягнення аліментів з батька дитини у частці від його доходу.

Разом з цим, заявлений позивачкою розмір аліментів суд вважає обґрунтованим, оскільки менший їх розмір, враховуючи на даний час вартість життя в Україні, що включає в себе, зокрема, оплату послуг проживання (житлово-комунальних послуг), вартість продуктів харчування, лікування, навчання, вартість одягу, засобів гігієни та ін., не забезпечить достатній рівень життя та гармонійного розвитку дитини.

Доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_2 має важке матеріальне становище, адже на даний час є студентом Білоцерківського національного аграрного університету та на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також мати-пенсіонерка ОСОБА_5 , суд відхиляє, оскільки останній є працездатним (можливо працює та отримує регулярний дохід, адже доказів зворотного суду не надано), має достатній рівень здоров`я для працевлаштування та отримання доходу, а той факт, що він утримуєнеповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та матір-пенсіонерку ОСОБА_5 не підтверджений належними доказами, як не підтверджено доказами і того, що ОСОБА_5 є матір`ю останнього та інвалідом 2 групи як вказує відповідач.

Разом з цим, у відзиві на позов представником відповідача зазначено, що ОСОБА_2 щомісяця надає матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі від 3 до 5 тисяч гривень, що зовсім не вказує на те, що останній має важке матеріальне становище, а вказує на те, що останній має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та може сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачка на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору.

На час ухвалення судового рішення суду не було надано доказів про звільнення відповідача від сплати судового збору, тож суд з урахування задоволення позову, стягує з нього передбачений законом розмір судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, який згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 1211,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з усіх видів доходу відповідача в розмірі 1/4 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31.03.2025 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Т.П.Косович