ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6787/25 Справа № 214/941/24 Суддя у 1-й інстанції - Євтушенко О. І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони

позивач - Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 від імені та в інтересах діє адвокат Морозов Вадим Юрійович, на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2025 року, ухвалене суддею Євтушенком О.І. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 16 квітня 2025 року,

УСТАНОВИВ

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі скорочено АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 30.01.2024 (зареєстровано 31.01.2024), в якому просило стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №401 від 26.06.2019 станом на 01.11.2023 у загальному розмірі 245 364 грн. 20 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 151 159 грн. 23 коп., заборгованість по процентам 94 204 грн. 97 коп.; стягнути з відповідача 2 422 грн. 40 коп. судового збору.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 26.06.2019 кредитного договору №401 АТ «ПУМБ» видало позичальникові ОСОБА_1 емітовану банком кредитну картку із встановленим на ній кредитним лімітом, який кінцево визначений у розмірі 151 160 грн. 00 коп. Однак, відповідач належним чином свої кредитні зобов`язання не виконував довготривалий строк, користуючись при цьому активно кредитною карткою до 22.04.2023, що призвело до виникнення заборгованості у загальному розмірі 245 364 грн. 20 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 151 159 грн. 23 коп., заборгованість по процентам 94 204 грн. 97 коп. Зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів кредитора, АТ «ПУМБ» вимушене звернутися до суду.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2025 року позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором №401 від 26.06.2019 станом на 01.11.2023 у загальному розмірі 245 364 грн. 20 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 151 159 грн. 23 коп., заборгованість по процентам 94 204 грн. 97 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» 2 422 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах діє адвокат Морозов Вадим Юрійович, будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необ`єктивність та необґрунтованість судового рішення, ухваленого при неправильному застосуванні норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

При цьому, представник відповідача зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що подана позивачем позовна заява про стягнення заборгованості є необґрунтованою та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. Судом першої інстанції не було прийнято до уваги те, що позовна заява, включаючи додатки до неї не містять інформації, що ОСОБА_1 був дійсно ознайомлений саме з наданням банківських послуг у АТ «ПУМБ». Крім цього, не було прийнято до уваги, що в матеріалах справи не міститься і будь-якої інформації стосовно того, що ОСОБА_1 , погодився із наданням банківських послуг, підписуючи заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах.

Вказує, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки тому, що відповідача не було ознайомлено із наданням банківських послуг у АТ «ПУМБ». Більш того, будь якими працівниками АТ «ПУМБ» не було ОСОБА_1 повідомлено і про обов`язок сплати процентів за користування кредитними коштами, в тому числі не погоджувався і їх розмір. Зазначене вище підтверджується й тим, що умови надання банківських послуг, які наявні в матеріалах справи, не містять особистого підпису ОСОБА_1 не міститься дати їх складання, тощо.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови банківських послуг, відсутність у заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин (правова позиція Великої Палати Верховного Суду по справі №342/180/17 від 03 липня 2019 р). Більш того, в заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ», процентні ставки взагалі не зазначені. Звертає увагу апеляційного суду на те, що відсутні підстави вважати, що як позивач так і відповідач обумовили у письмовому вигляді сплату будь-яких процентів за користування кредитними коштами та порушення термінів виконання договірних зобов`язань у розмірі визначеному у розрахунку заборгованості.

Акцентував увагу суду, що АТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №401 від 26.06.2019 у зв`язку з неналежним виконанням його умов ОСОБА_1 як споживачем, попри це, проценти банк продовжував нараховувати до 2024 року, тим самим умисно, збільшуючи борг та не вживаючи заходів задля їх зменшення. Мотивуючи заперечення в цій частині таким чином, відповідач посилався на положення ст.616 ЦК України та постанову ВСУ від 25.05.2016 у справі №6-157цс16. Поміж іншим, на переконання відповідача, при зверненні до суду позивачем не надано доказів досудового врегулювання спору та пред`явлення вимоги про дострокове повернення боргу.

Просить прийняти до уваги той факт, що ОСОБА_1 була подана заява про відклик згоди на обробку персональних даних. Також, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», статтею 624 Цивільного кодексу України, статтею 21 Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками у період дії карантину, пунктами 5 та 13 Закону №5401Х до «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу та ЗУ «Про банки та банківську діяльність» подано до АТ «ПУМБ» заяву про проведення реструктуризації заборгованості та зменшення суму боргу. Даний факт представниками банку АТ "ПУМБ» проігнорований.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку представника відповідача Морозова В.Ю., який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, просив рішення, скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 26.06.2019 ОСОБА_1 підписав заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №401, умовами якої сторони погодили суму кредиту кредитний ліміт у формі кредитної лінії у розмірі 33 439 грн. 00 коп., цільове призначення на споживчі цілі, розмір стандартної процентної ставки/реальної річної процентної ставки 47,88% річних, строк кредитування 12 місяців з дня надання кредитного ліміту, зі спливом цього строку продовжується кожного разу на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін. Сторони також узгодили, що кредит надається шляхом видачі неперсоніфікованої кредитної картки миттєвого випуску, емітованої банком, за № НОМЕР_1 , із встановленням на поточному рахунку у гривнях кредитного ліміту.

Цього ж дня, ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, який містить детальний розпис умови кредитування, складових загальної вартості кредиту та інформацію, надану йому як споживачеві до укладення договору про споживчий кредит. Зважаючи на те, що у Законі України "Про споживче кредитування" паспорт споживчого кредиту трактується як інформація, яка надається споживачеві перед укладенням договору про споживчий кредит, в силу позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.05.2022 у справі №393/126/20, він може свідчити про належне ознайомлення відповідача з умовами кредитування.

Підписанням заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі скорочено ДКБО) ОСОБА_1 беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору, що розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, у тому числі дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладання договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення договору страхування за угоджених умовах.

Таким чином, укладений ОСОБА_1 договір за своєю суттю є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України. Із наведеного вище порядку при укладенні договору позичальником здійснені усі необхідні дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору, без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе.

АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за кредитним договором №401 від 26.06.2019 перед ОСОБА_1 виконало належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі в сумі кредитного ліміту у початково визначеному розмірі 33 439 грн. 00 коп., який в подальшому було неодноразово змінено, зокрема, шляхом збільшення до 38 400 грн. 00 коп. 20.11.2019, до 43 400 грн. 00 коп. 17.04.2020, до 58 400 грн. 00 коп. 14.07.2020, до 88 400 грн. 00 коп. 14.08.2020, до 118 400 грн. 00 коп. 14.09.2020, до 148 400 грн. 00 коп. 15.10.2020, зменшено до 144 660 грн. 00 коп. 27.02.2022, збільшено до 148 400 грн. 00 коп. 03.03.2022, та кінцево збільшено до 151 160 грн. 00 коп. 15.06.2023, що слідує з довідки про збільшення кредитного ліміту та виписки по особовому рахунку позичальника.

Судовим розглядом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконував належним чином.

З наданого позивачем розгорнутого розрахунку заборгованості станом на 01.11.2023 та виписки по рахунку з 26.06.2019 до 01.11.2023 слідує, що відповідач спочатку здійснював активне погашення заборгованості шляхом внесення платежів на погашення тіла кредиту до 27.02.2022 та на погашення процентів за користування кредитом до 30.09.2022 та у 2023 році єдиного платежу на суму 2413,36 грн. 30.04.2023.

Так, на погашення процентів за користування кредитом відповідач здійснив такі платежі: 31.08.2019 531,61 грн., 30.09.2019 996,15 грн., 30.11.2019 2232,20 грн., 31.12.2019 1177,79 грн., 29.02.2020 2511,39 грн.. 31.03.2020 1099,35 грн., 31.05.2020 2299,04 грн., 30.06.2020 1352,93 грн., 31.07.2020 1348,75 грн., 31.08.2020 1303,98 грн., 30.09.2020 1393,02 грн., 31.10.2020 1822,25 грн., 30.11.2020 1911,16 грн., 31.12.2020 3279,03 грн., 31.03.2021 5224,30 грн., 30.04.2011 3921,07 грн., 31.05.2021 167,05 грн., 30.06.2021 8334,44 грн., 31.07.2021 4605,64 грн., 31.08.2021 4519,36 грн., 31.10.2021 9529,66 грн., 30.11.2021 4343,97 грн., 31.12.2021 4625,37 грн., 31.01.2022 4723,56 грн., 28.02.2022 5012,05 грн., 31.05.2022 3271,88 грн., 31.07.2022 15626,58 грн., 31.08.2022 3,69 грн., 30.09.2022 8997,56 грн., та востаннє 30.04.2023 2413,36 грн.

Загальна сума заборгованості по процентам за користування кредитом, виходячи із різниці між нарахованими та сплаченими відповідачем процентами, складає 94 204,97 грн.

Що стосується заборгованості за тілом кредиту, то зважаючи на характер кредиту, який є лінією кредитування, відповідач здійснював платежі на погашення тіла кредиту, однак, із внесених ним коштів у подальшому здійснював їх використання, в результаті чого станом на 30.10.2023 заборгованість за тілом кредиту від кредитного ліміту, максимально збільшеного до 151 160 грн. 00 грн. 15.06.2023 склала 151 159,23 грн.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог АТ «ПУМБ» виходив з їх доведеності належними та допустимими доказами та їх обґрунтованості.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони відповідача викладеними в апеляційній скарзі,які були предметом розгляду судом першої інстанції, що відображено в судовому рішенні, виходячи з наступних підстав.

Як визначено ч. 1 ст. 641 ЦК України, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст.629 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що позичальник, який добровільно погодився на умови кредитного договору, повинен належно їх виконувати, а у разі порушення зобов`язання нести передбачену договором та/або законом відповідальність.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку.

Так, позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог суду надано наступні докази: Заява №401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від від 26.06.2019, яка особисто підписана сторонами; Паспорт споживчого кредиту, в якому відображена інформація щодо умов кредитування та яка надається споживачу до укладення Договору про споживчий кредит, який також підписаний сторонами, зокрема Позичальником ОСОБА_1 26 червня 2019 року; ксерокопія паспорта ОСОБА_1 ; ксерокопію РНОКПП; копія Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12 червня 2019 року); Додаток №2 до Договору Умови надання та обслуговування «Автоматичного овердрафту з фіксованою сумою» Автоматизованого овердрафту; Графіки платежів, обчислення загальної вартості та реальної річної процентної ставки за користуванням лімітом Овердрафту, встановлених у різних пакетах; Письмову вимогу повідомлення ОСОБА_1 про погашення заборгованості за кредитним договором від 31.10.2023; Довідку про збільшення кредитного ліміту по спірному кредитному Договору; Розрахунок заборгованості за відсотками станом на 30.10.2023 у розмірі 94 204,97 грн: Розрахунок заборгованості з погашення суми кредиту станом на 01.11.2023; Виписку з особового рахунку ОСОБА_1 з 27.06.2019 по 01.11.2023 (а.с.15-148).

Умовами кредитного Договору №401 від 26.06.2019, який особисто підписано відповідачем обумовлена стандартна процентна ставка - 47,88%, реальна річна процентна ставка - 47,88%, орієнтовна загальна вартість кредиту 12 577,58 грн, строк кредитування 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін.

Також у Паспорті споживчого кредиту, який містить підпис відповідача, визначені сума кредиту, розмір відсоткової ставки, строк дії договору та порядок погашення заборгованості.

Довідкою про збільшення кредитного ліміту встановлено, що початково кредитний ліміт було встановлено відповідачу 33 439 грн. 00 коп., який в подальшому було неодноразово змінено, зокрема, шляхом збільшення до 38 400 грн. 00 коп. 20.11.2019, до 43 400 грн. 00 коп. 17.04.2020, до 58 400 грн. 00 коп. 14.07.2020, до 88 400 грн. 00 коп. 14.08.2020, до 118 400 грн. 00 коп. 14.09.2020, до 148 400 грн. 00 коп. 15.10.2020, зменшено до 144 660 грн. 00 коп. 27.02.2022, збільшено до 148 400 грн. 00 коп. 03.03.2022, та кінцево збільшено до 151 160 грн. 00 коп. 15.06.2023.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за кредитним договором №401 від 26.06.2019 станом на 01.11.2023 складає 245 364 грн. 20 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 151 159,23 грн; заборгованість по процентам 94 204,97 грн.

Суд першої інстанції дослідивши надані позивачем виписки по особовому рахунку встановив, що користуючись кредитними коштами відповідач використовував кредитний ліміт не тільки при розрахуванні за покупки через РОS-термінал, а також для погашення строкової заборгованості та заборгованості по відсоткам за договором, переказуючи кошти між своїми рахунками.

Доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, активне користування нею (переведення коштів між картками, придбання товарів, оплата послуг, погашення кредиту тощо) в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань.

Так, виписка з особового рахунку позичальника містять інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача, всі операції за кредитною карткою із зазначенням суми, дати проведення операції та чіткою вказівкою призначення проведеної операції.

Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Таким чином, АТ «ПУМБ» надав суду саме первинні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів відповідачем за кредитним договорам.

При цьому, на підтвердження своєї позиції про недоведеність позовних вимог, відповідачем суду не надано доказів, які б спростовували розрахунки заборгованості перед АТ «ПУМБ», не доведено відсутність заборгованості та наявність переплати за кредитним договором від, тобто розрахунки заборгованості по кредитному договору не спростовані, свого конррозрахунку суду не надано.

Так, цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін.

Свобода договору не є абсолютною (необмеженою), вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.

Правові та організаційні засади споживчого кредитування визначають право споживача перед укладенням договору про споживчий кредит отримати від кредитодавця всю необхідну інформацію щодо умов кредитування. Ця інформація надається кредитодавцем споживачу за спеціальною письмовою чи електронною формою. За умови дотримання такої форми кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит.

Підставами для визнання правочину недійсним є недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5-6 ст.203 ЦК України, у тому числі, вимог щодо змісту правочину та волевиявлення його учасника.

З наданого позивачем розгорнутого розрахунку заборгованості станом на 01.11.2023 та виписки по рахунку з 26.06.2019 до 01.11.2023 суд встановив, що відповідач спочатку здійснював активне погашення заборгованості шляхом внесення платежів на погашення тіла кредиту до 27.02.2022 та на погашення процентів за користування кредитом до 30.09.2022 та у 2023 році єдиного платежу на суму 2413,36 грн. 30.04.2023.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2019 у справі №526/405/13 зазначив, що факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитного договору, або визнання його недійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем у рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором - є нічим іншим як визнання вище наведеного кредитного договору такими, що укладений з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ, передбачених кредитним договором.

Отже, наданими позивачем належними та допустимими доказами, а саме заявою на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №401, паспортом споживчого кредиту до нього, які містять підпис відповідача, розрахунками заборгованості за кредитним договором та випискою по особовому рахунку, заявлені позивачем позовні вимоги доведені в повному обсязі та не спростовані відповідачем.

Перевіривши справу та доводи відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги сторони відповідача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанцій, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди скаржника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, підстав для здійснення перерозподілу судових витрат не має, тому понесені відповідачем судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги залишаються за ним.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 від імені та в інтересах діє адвокат Морозов Вадим Юрійович залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 18 серпня 2025 року.

Головуючий:

Судді: