Провадження 2/127/5521/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_1 є ветераном війни, інвалідом війни. Проходив службу у військової частини НОМЕР_1 .

У процесі служби йому нараховано грошове забезпечення/інші виплати за квітень, травень і червень. 2023 року, які відповідач визнав, але не виплатив.

Згідно з письмовою відповіддю від 04.07.2025 року військова частина підтвердила наявність заборгованості та пообіцяла здійснити виплату до кінця липня 2025 року. Проте станом на 15.08.2025р виплату не здійснено.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань позивач вказує на те, що зазнав моральних страждань, погіршення психологічного стану, додаткового стресу та погіршення умов життя, що особливо відчутно з огляду на його статус інваліда війни.

Вищевикладене стало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з військової частини НОМЕР_1 на його користь заборгованість 200000 грн., інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виплати та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 500000 грн.

У статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність юрисдикції суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових правовідносин.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

При цьому, у ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що позовна заява подана з порушенням правил юрисдикції, визначених Цивільним процесуальним кодексом України (ЦПК України) та Кодексом адміністративного судочинства України (КАС України).

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за грошове забезпечення з військової частини, стверджуючи, що ці правовідносини є цивільними.

Проте, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, що стосуються реалізації публічно-правових відносин.

Відповідач військова частина НОМЕР_1 є суб`єктом владних повноважень. Право на грошове забезпечення та його виплата регулюються спеціальним законодавством, а саме Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та підзаконними актами.

Таким чином, спірні правовідносини виникли у сфері публічного адміністрування та пов`язані з проходженням публічної служби, а не з цивільно-правовими відносинами між рівноправними сторонами.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Верховний Суд неодноразово підтверджував цю позицію, зазначаючи, що спори щодо грошового забезпечення військовослужбовців не є трудовими, а відносяться до публічно-правових.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі №240/125/18, Велика Палата вказала, що спори військовослужбовців про стягнення грошового забезпечення, компенсації за належне речове майно тощо є публічно-правовими і підлягають розгляду в адміністративних судах.

Отже, виявивши порушення юрисдикції, суд обґрунтовано відмовляє у відкритті провадження, посилаючись на те, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ч. 5 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на викладене, доходжу висновку, що заявлені вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, а тому позов ОСОБА_1 не може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства, через що у відкритті провадження слід відмовити та роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом в порядку визначеному КАС України.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 1, ч. 2-5 ст. 186, ст. 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити ОСОБА_1 що він має право звернутися до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом в порядку визначеному КАС України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: