Провадження № 2-др/204/51/25
14 серпня 2025 року м. Дніпро
Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого - судді Черкез Д.Л.,
за участю секретаря судового засідання Романюк М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним, -
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2025 року по цивільній справі № 204/14100/23 було відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним. Додатком №1 до договору погоджено та підписано з відповідачем протокол № 1 узгодження розміру гонорару за надання правової допомоги. На виконання п. 3 Протоколу, 04 серпня 2025 року адвокатом та клієнтом складено та підписано акт виконаних робіт № 2, відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги, а відповідачем виплачено гонорар за вказані послуги в розмірі: вивчення документів перед складанням відзиву на позовну заяву, консультування та координування дій клієнтки 1 000,00 грн.; підготування та направлення відзиву на позовну заяву 1 700,00 грн.; виїзд до суду, очікування та участь у судовому засіданні 10 000,00 грн.; виїзд до суду, ознайомлення з архівними матеріалами справи 1 000,00 грн.; підготування та направлення клопотання про долучення доказів 1 900,00 грн.; виїзд до суду, ознайомлення з паперовими матеріалами справи 1 000,00 грн. З урахуванням зазначеного, відповідачем ОСОБА_1 витрачено всього на правничу допомогу 16 600,00 грн. Зазначила, що матеріалами справи підтверджується зловживання процесуальними правами позивачем та її представником шляхом надання недостовірних відомостей суду щодо обставин справи, які спростовуються доказами доданими до клопотань про долучення доказів від 10 квітня 2024 року, від 02 травня 2024 року, а також необґрунтованих заяв представника позивача про перенесення судових засідань (без додавання доказів), що призвело до затягування розгляду справи та збільшення наданих послуг правничої допомоги відповідачу ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Оскільки розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи та за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, з аналізу статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката має стягуватись на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_5 правничу допомогу у вказаній справі надавала адвокат Зайцева Олена Петрівна, що підтверджується ордером серії АЕ № 1240999 від 16 листопада 2023 року (т. 1 а.с. 25) та договором № 34 про надання правової допомоги від 15 листопада 2023 року, укладеним між адвокатом Зайцевою О.П. та ОСОБА_1 (т. 3 а.с. 28).

Також, 15 листопада 2023 року між адвокатом Зайцевою О.П. та ОСОБА_1 було підписано протокол № 1 узгодження розміру гонорару за надання правової допомоги, в якому сторони договору узгодили розміри гонорару за надання різних видів правової допомоги (т. 3 а.с. 29).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

04 серпня 2025 року між адвокатом Зайцевою О.П. та ОСОБА_1 було підписано Акт № 2 виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № 34 від 15.11.2023р., в якому зазначено перелік послуг з надання правничої допомоги, які адвокат надав, а клієнт прийняв, із зазначенням вартості кожної послуги та дати їх надання (т. 3 а.с. 23). З вказаного акту вбачається, що загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 16 600,00 грн.

Відповідач ОСОБА_6 дійсно отримала правову допомогу від адвоката Зайцевої О.П., а тому не викликає сумнівів, що відповідачем понесені витрати на правничу допомогу у справі.

Отже, стороною відповідача ОСОБА_1 документально доведено, що відповідачем ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу, а тому наявні підстави для стягнення цих витрат з позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена представником відповідача Зайцевою О.П. вартість виконаної адвокатом роботи є завищеною та належним чином не обґрунтованою, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат.

Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

На переконання суду, зазначена стороною відповідача вартість послуг з підготовки клопотань про долучення доказів (1 200,00 грн. 10 квітня 2024 року та 700,00 грн. 02 травня 2024 року) та послуг з виїзду до суду для ознайомлення з матеріалами справи (1 000,00 грн. 02 квітня 2024 року та 1 000,00 грн. 29 травня 2024 року) є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт.

Крім того, на переконання суду зазначена стороною відповідача вартість послуг з виїзду до суду, очікування та участі в судовому засіданні (10 000,00 грн., з яких 2 000,00 грн. за перше судове засідання та по 1 000,00 грн. за кожне наступне засідання) також є завищеною та такою, що не відповідає складності виконаних адвокатом робіт та витраченому на вказану послугу часу, оскільки судове засідання 12 грудня 2023 року фактично взагалі не проводилось, справа була знята з розглядом у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Крім того, чотири судових засідання, які були проведені по справі, тривали не більше, ніж по 10 хвилин кожне (судові засідання 29 лютого 2024 року, 19 березня 2024 року, 26 листопада 2024 року та 09 липня 2025 року.

Враховуючи все вищенаведене, беручи до уваги складність справи, виконану адвокатом роботу, керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та значення справи для сторін, а також враховуючи, що стороною відповідача доведений факт понесення відповідачем ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне заяву представника відповідача Зайцевої О.П. задовольнити частково та ухвалити по справі додаткове рішення про стягнення з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 265, 270 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - Зайцевої О.П. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним задовольнити частково.

Ухвалити по справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним - додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень, 00 копійок).

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Суддя Д.Л. Черкез