Справа 688/5397/24
№ 2/688/163/25
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Стаднічук Н. Л.,

за участю секретаря Березюк Н. А.,

позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника позивача Скрипченка Д. В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту,

ВСТАНОВИВ :

1. Короткий зміст позовних вимог

20.11.2024 ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Скрипченка Д. В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову послався на те, що є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого ОСОБА_2 . Дитина разом з матір`ю та батьком проживали в АДРЕСА_1 . В лютому 2021 ОСОБА_2 залишила тримісячного малюка разом з батьком ОСОБА_1 , який взяв на себе всі клопоти по догляду за сином. Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 26.10.2021 надано згоду на реєстрацію малолітнього ОСОБА_3 за місцем реєстрації ОСОБА_1 без згоди матері дитини. Судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду від 22.11.2021 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 . Мати дитини має хворобу, яка перешкоджає виконанню нею батьківських обов`язків, із дитиною не спілкується та не опікується нею. На теперішній позивач самостійно виховує та утримує малолітнього ОСОБА_4 . Встановлення даного факту необхідне для оформлення соціальної виплати, тимчасового виїзду з дитиною за кордон, вирішення питань, пов`язаних з вихованням дитини та для звернення до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 2. Рух справи

Ухвалою суду від 16 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 23 січня 2025 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 12 березня 2025 року відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачкою, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

3. Аргументи учасників справи

25.02.2025 (05.03.2025) відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про визнання позовних вимог.

12.08.2025 представник позивача подав докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 грошових коштів.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник позивача - адвокат Скрипченко Д. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник позивача - адвокат Сахнюк О. В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Представник третьої особи Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області Карпушин В. С. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, яка виконує функції органу опіки та піклування, проти задоволення позову не заперечував, оскільки ОСОБА_1 дійсно самостійно виховує малолітнього сина без участі матері ОСОБА_2 .

Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, 31.01.2025 подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечував, посилаючись на практику Верховного Суду у справах про встановлення фактів. В поданому відзиві просив розгляд справи здійснювати за відсутністю представника ІНФОРМАЦІЯ_4 .

4. Фактичні обставини, встановлені судом

Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим повторно Костянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 05.10.2021, актовий запис № 326.

Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 400 від 26.10.2021 надано згоду на реєстрацію малолітнього ОСОБА_3 , 2020 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації його батька ОСОБА_1 , 1995 року народження, без згоди матері дитини, враховуючи інтереси дитини.

Судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.11.2021 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , 2020 року народження, в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу).

Згідно з довідкою ТОВ «Мережа магазинів «ДНІПРО-М» № 170 від 10.06.2024, витягу з наказу № 887/22-к від 31.08.2022 ОСОБА_1 перебував у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 01.09.2022 по 09.11.2023.

Згідно з листом Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради № 13-52/03 від __.05.24 ОСОБА_2 фактично мешкає в АДРЕСА_2 .

За висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, має певні розлади психічного здоров`я, в зв`язку з чим було прийнято рішення про надання дозволу на реєстрацію малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком, без згоди матері.

Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного органом опіки та піклування Костянтинівської міської ради, ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_5 , 1965 року народження, ОСОБА_3 , 2020 року народження. ОСОБА_1 самостійно виховує дитину, піклується про сина утримує його. Мати дитини з дитиною не мешкає.

Згідно з довідкою Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 16.04.2025 № 3009- ОСОБА_3 , 2020 року народження, фактично проживає/перебуває в АДРЕСА_3 разом з позивачем.

За актом Солом`янського районного в м. Києві центру соціальних служб № 174 оцінки потреб сім`ї/особи від 21.04.2025 ОСОБА_1 самостійно виховує сина ОСОБА_3 , 2020 року народження, які фактично мешкають в АДРЕСА_4 .

Згідно з актом обстеження умов проживання від 25.04.2025 ОСОБА_1 проживає по в АДРЕСА_5 , разом з ОСОБА_3 , 2020 року народження, ОСОБА_5 , 1965 року народження; мати дитини з дитиною не мешкає.

Згідно з довідкою Ізяславського відділу № 2 Управління соціального захисту населення Шепетівської райдержадміністрації № 395 від 15.04.2025 ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_6 , є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу.

За висновками лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 238 від 05.09.2024, № 75 від 04.03.2025 ОСОБА_2 , інвалід ІІ групи внаслідок психічного розладу, проживає разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_6 .

Згідно з консультативним висновком КНП «Ізяславська багатопрофільна лікарня» Ізяславської міської ради від 13.05.2025 ОСОБА_2 встановлено діагноз - параноїдальна шизофренія.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07.08.2025 ОСОБА_1 за період з 2 кварталу 2025 року по 4 квартал 2025 року отримав дохід в сумі 42320 грн.

5. Норми права, які застосував суд

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Як визначено у частині першій статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

При цьому, у відповідності до положень частин першої, другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Як визначено частинами першою - третьою статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Пунктом 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

У статті 181 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника, соціальну пенсію або державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю".

Згідно з пунктом 23 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету України від 27.01.1995 № 57, Виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, баби, діда, повнолітніх брата, сестри, мачухи, вітчима або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини (за відсутності паспорта громадянина України)/документів, що містять відомості про особу, на підставі яких Держприкордонслужба дозволить перетин державного кордону. При цьому в разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану рішення щодо надання дозволу на виїзд за межі України особі чоловічої статі, яка супроводжує дитину, яка не досягла 16-річного віку, приймається з урахуванням приналежності супроводжуючої особи до переліку категорій осіб, які звільнені від військової служби та мобілізації, за наявності у неї підтвердних документів.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

6. Висновки суду

Судом встановлено, що мати дитини ОСОБА_3 - відповідачка тривалий час не проживає разом з дитиною, має психічний розлад, який перешкоджає виконанню нею обов`язків з виховання дитини, дитина проживає разом з батьком, який самостійно її виховує та утримує.

Встановлення цього факту породжує для позивача виникнення права на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та виїзду з дитиною за кордон, що відповідає інтересам дитини.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та встановлення зазначеного факту.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 264-268, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 ) малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19 серпня 2025 року.

Суддя Н. Л. Стаднічук