Номер провадження 2-др/754/67/25
УХВАЛА

Іменем України

про відмову у відшкодуванні судових витрат

22 липня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І. розглянув у судовому засданні заяву адвоката Павлова Ігоря Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додатково рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійну вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору дарування недійсним, визнання права власності на 1/2 частину майна, ціна позову 2 518 117,43 грн

УСТАНОВИВ:

03 червня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва постановив рішення у цій справі, яким відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору дарування недійсним, визнання права власності на 1/2 частину майна, у зв`язку із пропуском строку позовної давності. Повне судове рішення було складено та підписано 13 червня 2025 року.

18 червня 2025 року представник Відповідачки подав заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрт у сумі 110 000,00 грн. До заяви додано - договір про надання правової допомоги №19-11/2024 від 19.11.2024 року; - акт здачі-приймання фактично виконаних правових послуг від 16.06.2025 року до договору №19-11/2024 від 19.11.2024 року; - ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги №15-11/2024 від 15.11.2024 року.

22 червня 2025 року представник Позивачки подав заперечення на заяву про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки:

в ордері про надання правничої допомоги ОСОБА_1 зазначено, що Відповідачка отримує правничу допомогу на підставі договору №15- 11/2024 від 15.11.2024 року, а до заяви про відшкодування витрат на правову допомогу представником було надано договір про надання правової допомоги №19- 11/2024 від 19.11.2024 року;

договір про надання правової допомоги із адвокатом від 19.11.2024 року не має електронного цифрового підпису Позивачки, а нібито підписаний особисто ОСОБА_1 , але він не міг бути підписаний нею особисто, через те що вона знаходиться за кордоном і в останній раз була в Україні 05.01.2020 року і станом на 04.12.2024 рік кордон не перетинала, що підтверджується довідкою виданою Державною прикордонною службою України, на виконання ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 14.11.2024 року у справі №754/7636/24;

представником Відповідачки адвокатом Павловим І.Г. не було додано до заяви про відшкодуваня витрат на правничу допомогу документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок;

описані представником Позивача послуги, зазначені в Акті здачі-приймання фактично виконаних правових послуг від 16.06.2025 р. до Договору №19-11/2024 від 19.11.2024 року містять завищену вартість послуг з розрахунку 1 година - 10 000, 00 грн. за будь-який вид послуг.

Середньомісячний дохід Позивачки ОСОБА_2 , за попередній рік складає 4368,06 грн,. відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 110 000, 00 грн. заявленої представником Відповідачки адвокатом Павловим І.Г. є надмірним фінансовим тягарем для ОСОБА_2

17.06.2025 року Позивачка постраждала від збройної агресії з боку Російської федерації, під час ракетного обстрілу, вибуховою хвилею було пошкоджено всі вікна у квартирі, вікна та двері на балконі, міжкімнатні та вхідні двері та тріщини на стінах у квартирі, чим завдано матеріальну шкоду її майну на суму 250 000 грн., що підтверджується протоколом від 21.06.2025 року виданим ст. о/у СКП ВП №2 Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві капітаном поліції Сергієм Кобжевим (копія протоколу додається), у зв`язку із чим її матеріальний стан різко погіршився.

представником відповідача адвокатом Павловим І.Г. всупереч частини другої статті 134 ЦПК України до суду не був поданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи № 754/14223/24.

26.06.2025 року представником Відповідача адвокатом Павловим І.Г. було подано відповідь на заперечення щодо винесення заяви про ухвалення додаткового судового рішення, в якій зазначено що Позивачу під час розгляду справи у суді, допомагали адвокати, послуги яких не є безкоштовними, що Позивач навряд чи, сама би змогла підготувати та подати позов через систему - «електронний суд», ініціатором даного судового процесу виступив син Позивача - ОСОБА_4 , тому на думку сторони Відповідача син повинен розділити з Позивачем фінансовий тягар витрат на правову допомогу.

30 червня 2025 року представник Відповідачки подала відповідь заперечення на заяву про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначила, що:

відповідно до статті 134 Цивільного процесуального кодексу України сторони повинні надати розрахунок суми судових витрат, які вони понесли і (або) очікують понести у зв`язку з розглядом справи, до закінчення судових дебатів. Обов`язок надати розрахунок судових витрат покладається на обидві сторони - як на позивача, так і на відповідача. Це не є виключно обов`язком позивача. Якщо відповідач просить відшкодувати витрати (наприклад, на адвоката), він також повинен подати детальний розрахунок таких витрат до завершення судових дебатів. Це підтверджується судовою практикою (постанова ВП ВС від 12.11.2019 року у справі № 904/4494/18);

квитанції до прибуткового касового ордера від 19.06.2025 року, про сплату вартості наданих правових послуг в сумі 110 000, 00 грн, не відповідають вимогам постанови НБУ № 148 від 29.12.2017 року про затвердження «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», відривна частина ПКО не підписана касиром чи бухгалтером й не має печатки; адвокат, який не має каси та не веде касової книги, не може видавати ПКO. Якщо адвокат не є ФОП і не має каси, ПКO та/або квитанція до нього не визнаються як належні докази оплати послуг (висновки Верховного Суду у справі №0240/2505/18-а (постанова від 29.04.2020), у справі №813/1422/17 (постанова від 17.10.2019), постанова від 07.05.2020 (справа №320/3271/19), від 14.07.2020 (справа №809/1466/15). Судова практика ВААС/КАС ВС (16.04.2020, №?727/4597/19) ВС визнав, що адвокат не може формально видавати ПКO, якщо не веде касові операції. Тому квитанція до ПКO видана адвокатом Павловим І.Г. від 19.06.2025 року, не може бути належним доказом оплати представника Відповідачки і не підтверджує оплату.

07 липня 2025 року Суд призначив розгляд заяви в судовому засіданні на 16 липня 2025 року о 12-00.

16 липня 2025 року в судовому засіданні оголошувалась перерва до 22 липня 2025 року. У судовому засіданні представник Відповідачки подав виписку з карточки Monobank на підтвердження обставин перерахування коштів.

Суд вирішив, що заяву слід задовольнити повністю з таких підстав.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл витрат судом (стаття 141 ЦПК України). Подібний висновок викладено у у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Фраза "кожна сторона" у статті 134 ЦПК України чітко вказує, що обов`язок надати попередній розрахунок судових витрат поширюється як на Позивача, так і на Відповідача. Твердження представника Відповідача, що це правило стосується лише Позивача, є помилковими. Відповідно до закону, обидві сторони зобов`язані подати такий розрахунок разом зі своєю першою заявою по суті спору, зокрема, відповідач мав подати такий розрахунок рахом з відзивом на позовну заяву.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат має важливе значення для прогнозування та планування витрат у судовій справі. Цей розрахунок дозволяє суду та іншим учасникам справи розуміти, які фінансові витрати очікують сторони, стимулює сторони до обґрунтованого підходу до своїх витрат, адже вони мають наперед оцінити, які витрати понесуть внаслідок розгляду справи.

Правові наслідки неподання такого розрахунку визначені у частині другій статті 134 ЦПК України, яка визначає, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 (провадження № 12-110гс19) зазначено, що "з огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, Велика Палата Верховного Суду відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат.".

З огляду на те, що представник Відповідачки під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач разом з першою заявою по суті спору (відзивом на позовну заяву) не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, і визначений розмір витрат на оплату послуг є суттєвим для Позивачки, і представник Відповідачк не навів переконливим та поважних причин неможливості подання попереднього розрахунку, Суд, керуючись частиною другою статті 134 ЦПК України, відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат.

Керуючись статтями 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні заяви адвоката Павлова Ігоря Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відшкодування витрат на правничу допомогу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

дата складання та підписання ухвали 15.08.2025

Суддя Інна КОВАЛЕНКО