Справа № 752/42/17
Провадження № 6/752/416/25
У Х В А Л А

іменем України

05.08.2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Данілова Т.М. з участю секретаря Моркотун О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 травня 2013 року, задоволено позов ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". Постановлено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по основній сумі кредиту в розмірі 409 834,88 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам в розмірі 89 078,36 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 115 857,32 грн., а всього стягнути 614 788,56 грн. Вирішено питання про судові витрати. (а.с. 131, 199 т.1)

21 грудня 2011 року на підставі вказаного судового рішення Голосіївським районним судом м. Києва були видані виконавчі листи № 2-4294/11.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2017 року, задоволено подання державного виконавця. Постановлено тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта боржника ОСОБА_1 для виїзду за кордон, до виконання зобов"язань за виконавчими листами № 2-4296/11 від 01.02.2016 р., № 2-1521/12 від 20.06.2013 р. та № 2-4294/11 від 21.12.2011 р, виданими Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з нього заборгованості в загальній сумі 2 192 750,41 грн. (а.с. 48, 80 т.2)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2019 року замінено стягувача ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на ТОВ "Глобал Спліт". (а.с. 123 т.2)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. (а.с. 196 т.2)

ОСОБА_1 повторно звернувся у суд з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. В обгрунтування заяви зазначає, що в провадженні Голосіївського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження НОМЕР_1, за яким він є боржником, а стягувачем - ПАТ «Діамант банк», а також зведене виконавче провадження №52616622 з виконання виконавчих листів №2-4296/11 від 01.02.2016, №2-1521/12 від 20.06.2013 та №2-4294/11 від 21.12.2011, виданих Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі 2 192 750,41 грн.

Виконання зобов"язаньза вказаними виконавчими листами боржником за майже вісім років не було проведено, тому, на думку заявника, такі обмеження не призвели до фактичного виконання судового рішення.

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/21122/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Постановою Господарського суду м. Києва від 03.06.2024 у справі № 910/21122/20 припинено процедуру реструктуризації боргів заявника як фізичної особи та визнано його банкрутом, а також введено процедуру погашення його боргів.

Крім того, 28.04.2025 Господарським судом м. Києва винесена ухвала у справі №910/21122/20, якою затверджено звіт керуючого реалізацією у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; припинено дію мораторію; звільнено заявника від боргів, а саме від подальшого виконання грошових вимог перед АТ КБ "Приват Банк" в розмірі 1098557,04 грн.; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню ; завершено процедуру погашення боргів заявника, провадження у справі № 910/21122/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрито.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви та просив суд задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2017 року, задоволено подання державного виконавця. Постановлено тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта боржника ОСОБА_1 для виїзду за кордон, до виконання зобов"язань за виконавчими листами № 2-4296/11 від 01.02.2016 р., № 2-1521/12 від 20.06.2013 р. та № 2-4294/11 від 21.12.2011 р, виданими Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з нього заборгованості в загальній сумі 2 192 750,41 грн. (а.с. 48, 80 т.2)

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною 5 ст.441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник, звертаючись до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду, посилався на те, що судовим рішенням його визнано банкрутом.

Постановою Господарського суду м. Києва від 03.06.2024 у справі № 910/21122/20 припинено процедуру реструктуризації боргів заявника як фізичної особи та визнано його банкрутом, а також введено процедуру погашення його боргів.

Крім того, 28.04.2025 Господарським судом м. Києва винесена ухвала у справі №910/21122/20, якою затверджено звіт керуючого реалізацією у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; припинено дію мораторію; звільнено заявника від боргів, а саме від подальшого виконання грошових вимог перед АТ КБ "Приват Банк" в розмірі 1098557,04 грн.; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню ; завершено процедуру погашення боргів заявника, провадження у справі № 910/21122/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрито.

Відповідно до п.4 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Згідно з ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року №3832/5) передбачено, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про: закінчення виконавчого провадження на підставі п.1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 ч.1 ст.39 Закону; скасування тимчасового обмеження у праві виїду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі. (п.4 розділу 13).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявник передчасно звернувся у суд з даною заявою, зважаючи на наявність не закритих виконавчих проваджень з виконання рішення суду, непогашену заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ "Банк Фінанси а Кредит", також відсутні в матеріалах справи докази того, що будучи працевлаштованим заявник вчиняв дії по виконанню зобов`язання щодо повернення коштів за судовим рішенням.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про скасування встановленого обмежувального заходу у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 18, 353 та 441 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: