Єдиний унікальний номер справи 183/7423/25
Провадження № 2/183/4741/25

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 липня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , який передано судді 24 липня 2025 року, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики від 30 грудня 2024 року у сумі 30 000 доларів США, пеню у розмірі 2 250 доларів США, а також стягнути судові витрати.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

У порушення зазначених вимог позивачем не додано документ про сплату судового збору.

Позивач в тексті своєї позовної заяви посилається на вимоги п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та вважає, що він звільнений від сплати судового збору.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

В ухвалі від 06 травня 2020 року у справі №9901/70/20 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ. Відповідно до статті 22 цього Закону ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі з позовною заявою.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, предметом позову якого є стягнення боргу за договором позики, що не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, визначених положенням статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому судовий збір, за подання ОСОБА_3 позовної заяви підлягає сплаті.

Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», ухвалі Верховного Суду від 29 березня 2024 року у справі №643/20167/21.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з повідомленням про це позивача і наданням йому строку для усунення зазначених недоліків сім днів з дня отримання копії ухвали шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі, з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти та визначеної позивачем ціни позову, на платіжні реквізити Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з наданням суду доказів такої доплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 185, 260 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити у семиденний строк з моменту отримання копії ухвали зазначені недоліки заяви шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі, з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти та визначеної позивачем ціни позову, на платіжні реквізити Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з наданням суду доказів такої доплати.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud0427/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги заявником протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем отримання її копії, в іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 28 липня 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна