Справа № 127/3977/24
Провадження № 22-з/801/100/25
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
19 серпня 2025 року м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,
суддів Берегового О.Ю., Міхасішина І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2
заяву представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат, понесених на професійну правничу допомогу
в справі № 127/3977/24
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю і поділ майна подружжя, -
Історія справи
У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася в міський суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, яким просила поділити спільне майно, набуте ними в шлюбі та виділити у їй власність квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .
У власність ОСОБА_1 виділити квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4 .
У березні 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, яка прийнята судом та об`єднана в одне провадження із первісним позовом, та просив визнати квартиру АДРЕСА_5 , його особистою власністю, а розподіл спільного майна подружжя просив провести наступним чином:
визнати за ним право власності на: квартиру АДРЕСА_3 ,
на квартиру АДРЕСА_1 ,
транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на: квартиру АДРЕСА_2 ,
транспортний засіб MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .
З урахуванням заяви про зміну предмету позову ОСОБА_1 просив:
визнати право особистої власності на квартиру АДРЕСА_6 .
Провести розподіл спільного майна подружжя наступним чином:
Визнати за ОСОБА_1 право власності на
транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на:
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2025 року вирішено: позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовільнити частково.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 право особистої власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_10 .

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_3 та частина сараю Б за даною адресою; квартиру АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 , транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; транспортний засіб MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Проведено розподіл спільного майна подружжя наступним чином.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 та частину сараю Б за даною адресою, а також автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; автомобіль MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 3 040 263,00 (три мільйони сорок тисяч двісті шістдесят три ) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 7267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) грн, 50 коп.

В решті позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - відмовити.

Знято арешт з майна, яке зареєстроване за відповідачем ОСОБА_1 , а саме - квартиру АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- квартиру АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна: 38492837;

- квартиру АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, який був накладений відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2024 року.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 15 липня 2025 року рішення Вінницького міського суду від 02 квітня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна і зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Вирішено у порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на:

квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 2 087 200 грн;

квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 2 087 200 грн;

автомобіль MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 537 030 грн,

а всього на нерухоме і рухоме майно загальною вартістю 4 711 430 грн.

У порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на:

квартиру АДРЕСА_3 , з частиною сараю Б, вартістю 1 359 097 грн;

квартиру АДРЕСА_4 , вартістю 2 029 228 грн;

автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 312 000 грн, а всього на нерухоме і рухоме майно загальною вартістю 3 700 325 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 505 552 (п`ятсот п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 50 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зняти арешт з майна, яке зареєстроване за відповідачем ОСОБА_1 , а саме - квартиру АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; квартиру АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна: 38492837; квартиру АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, який був накладений відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2024 року.

Короткий зміст наведених у клопотанні вимог та доводи інших учасників

22 липня 2025 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява представника відповідача за первісним позовом - адвоката Мишковської Т.М. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат, понесених на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції .

Позиція апеляційного суду

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, адвокат вказала, що розмір винагороди за надання правової допомоги ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції складає 20 000 грн, а тому підлягає відшкодуванню на його користь.

Колегія суддів зауважує, що порядок ухвалення додаткового судового рішення наведено у статті 270 ЦПК України, відповідно до пункту 3 частини 1 якої суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже розподіл судових витрат, понесених стороною у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та її переглядом, зокрема, у суді апеляційної інстанції, має здійснити той суд, який ухвалює остаточне рішення у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Відповідно до положень частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

На підтвердження надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції адвокатом Мишковською Т.М. надано копії: договору про надання правничої допомоги № 164/25 від 11.07.2025, у якому визначений фіксований розмір гонорару 20 000 грн, квитанції про здійснення оплати гонорару в сумі 20 000 грн, опис виконаних робіт, ордер на надання правничої допомоги.

Відповідно до опису виконаних робіт адвокатом Мишковською Т.М. в суді апеляційної інстанції надавались послуги щодо вивчення матеріалів апеляційної скарги та надання консультації, підготовка і подання письмових пояснень, а також участь в судових засіданнях. Всього затрачено 6 годин часу.

Від позивача по справі надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу в зв`язку необґрунтованістю як загального розміру витрат на правничу допомогу, так і деяких їх складових, а також несвоєчасним поданням відповідних доказів.

Апеляційний суд відхиляє дані заперечення з огляду на таке.

Посилання позивача за первісним позовом про те, що сторона відповідача нібито не заявляла про понесення відповідних витрат та їх розмір спростовується матеріалами справи, згідно з якими в письмових поясненнях, що зареєстровані апеляційним судом 15.07.2025 року представником відповідача якраз зроблено заяв про те, що в зв`язку з апеляційним розглядом справи відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Тоді ж були подані докази понесення відповідних витрат: договір про надання правничої допомоги, копія квитанції до прибуткового касового ордера, опис виконаних робіт тощо, а тому заява про відшкодування судових витрат є обґрунтованою, а заявлені до відшкодування витрати розумними і співмірними з характером спору і обсягом наданих адвокатом послуг.

Подання таких письмових пояснень є правом сторони, яке вона реалізовує на власний розсуд відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, а відтак безпідставними є посилання позивача на відсутність потреби в їх наданні.

Апеляційний суд в постанові по справі якраз звертав увагу обох сторін на можливість подання заяви про відшкодування судових витрат впродовж встановленого строку й подання доказів їх понесення, проте цим правом скористався лише відповідач.

Визначаючи конкретний розмір судових витрат, які підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, апеляційний суд виходить із того, що ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив суд визнати квартиру АДРЕСА_11 (2 029 228 грн) за адресою: АДРЕСА_12 його особистою власністю, а розподіл спільного майна подружжя просив провести наступним чином:

визнати за ним право власності на:

квартиру АДРЕСА_3 (1 359 067 грн).

транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (312 000 грн), тобто він претендував на квартиру вартістю 2 029 228 грн як на особисту приватну власність, і на майно вартістю 1 671 067 грн у спільній сумісній власності.

Водночас просив визнати за ОСОБА_2 право власності на:

квартиру АДРЕСА_1 (2 087 200 грн)

квартиру АДРЕСА_2 (2 087 200 грн)

транспортний засіб MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 (537 030 грн), а всього на майно загальною вартістю 4 711 400 грн.

Крім того, помилково просив стягнути грошову компенсацію за відхилення вартості присудженого майна від розміру ідеальної частки в сумі 3 040 333 грн (насправді за умови обґрунтованості заявлених вимог розмір компенсації мав би становити половину від зазначеної суми).

Відповідно до постанови апеляційного суду, за ОСОБА_1 визнано право власності на зазначені об`єкти нерухомого і рухомого майна, проте суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_4 , є спільною сумісною власністю і підлягає врахуванню під час розподілу.

Загальний обсяг спільно нажитого майна подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 апеляційним судом визначено як 8 411 755 грн, а розмір ідеальних часток кожного з подружжя 4 205 877,50 грн.

Тобто ОСОБА_1 претендував на квартиру АДРЕСА_4 як на особисту власність (2 029 228 грн) і на половину вартості спільно нажитого майна, загальний обсяг якого становить 6 382 497 грн, а половина 3 191 248,50 грн.

Іншими словами, сума заявлених і задоволених позовних вимог ОСОБА_1 відрізняється на половину вартості зазначеної квартири, а саме 1 014 614 грн.

Відтак його позовні вимоги задоволено на 75,87%, а до стягнення підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 175,18 грн.

Керуючись статтями 133, 134, 137, 141, 142, 270, 382 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат, понесених на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 15 175 гривень 18 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.М. Стадник

Судді О.Ю. Береговий

І.В. Міхасішин