Справа № 758/5506/25
Провадження № 2/761/7559/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошей за договоором безпроцентної ставки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошей за договоором безпроцентної ставки.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 основну суму боргу у розмірі 208 195, 00 грн., штраф у розмірі 208 195, 00 грн., 3 % річних у розмірі 2 750, 20 грн., інфляційні втрати у розмірі 13 425, 91 грн., витрати на оплату судового збору у розмірі 4 325, 66 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 19.06.2024 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали договір поворотної безпроцентної позики, за умовами якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 валютні цінності у розмірі 5 000 доларів США зі строком погашення боргу не пізніше 19 вересня 2024 року у місті Київ.

Станом на дату подання позову Відповідачем, зазначені в розписках суми грошових коштів не повернуто, чим взяті на себе зобов`язання за договором не виконано.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Захарчук С.С. справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не прибув. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, правом подачі відзиву не скористався.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.

19.06.2024 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали договір поворотної безпроцентної позики.

Відповідно до п.1 Договору від 19.06.2024 року ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 у власністьвалютні цінності у розмірі 5 000 доларів США (еквівалент за офіцій ним курсом НБУ на дату укладання договору становить 202 750 грн.) зі строком погашення боргу не пізніше 19 вересня 2024 року у місті Київ. Сума, що піллятає сплаті в гривнях, визначається одноосібно ОСОБА_1 на день платежу згідно комерційного курсу долара в обмінниках Києва. Ця позика є безвідсотковою.

Згідно з п.4. Договору від 19.06.2024 року, договір повинно бути виконано у місті Харків, за попередньою домовленістю Сторін. ОСОБА_2 зобов?язаний повернути ОСОБА_1 гроші, у сумі, визначеній в пункті 1 Договору від 19.06.2024 року не пізніше 19 вересня 2024 року.

ОСОБА_2 до 19.09.2024 року не здійснив повернення грошових коштів, наданих тому в якості безпроцентної позики, внаслідок чого у нього перед ОСОБА_1 утворилася заборгованість, яка є непогашеною, та становить 208 195.00 грн (5000 доларів США * 41.6390 - відповідно до офіційного курсу гривні станом на 27.02.2025 року).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.14 ЦК України, цивільні обов?язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов?язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Зобов?язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Умовами, закріпленими у Договорі не передбачено можливості односторонньої відмови Відповідача від зобов?язання щодо повернення коштів Позивачу.

Згідно з ст.526 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов?язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, Договір безпроцентної позики від 19.06.2024 року за своєю правовою природою є договором позики, шо підтверджує як його укладення, так і умови договору, а також засвічує отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором позики (боргової розписки) не виконав, а отже з останнього на користь позивача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 208 195, 00 грн.

Таким чином позов підлягає задоволенню в даній частині вимог.

Щодо стягнення штрафу, 3% річних та інфляційного збільшення боргу за прострочення виконання зобов`язання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він нет приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п.4. Договору від 19.06.2024 року, Договір мало бути виконано у місті Харків, за попередньою домовленістю Сторін. Позичальник зобов?язаний повернути Позикодавцю гроші, у сумі, визначеній в пункті 1 Договору не пізніше 19 вересня 2024 року.

Однак, Віповідач вдо 19.09.2024 року не здійснив повернення грошових коштів. наданих тому в якості безпроцентної позики, в наслілок чого у Відповідача перед Позивачем утворилася заборгованість, яка є непогашеною та становить 208 195, 00 грн (5000 доларів США * 41.6390 - вілповілно ло офілійного курсу гривні станом на 27.02.2025 року).

У відповідності до п.9 Договору, у разі порушення ПОЗИЧАЛЬНИКОМ будь-якого зобов?язання за ДОГОВОРОМ, він зобов?язується сплатити на користь ПОЗИКОДАВЦЯ штраф розміром сто процентів від суми, визначеної в пункті 1 ДОГОВОРУ. Штраф ПОЗИЧАЛЬНИК повинен сплатити в одноденний строк з моменту порушення умов ДОГОВОРУ.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 20.11.2019 року по справі N? 167/360/18, де за результатами розгляду справи Суд зробив наступний висновок: «Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що прострочення ОСОБА_ 2 виконання грошового зобов?язання з повернення коштів позики є підставою для стягнення з неї на користь позивача встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, а також згідно із пунктом 3.1. договору позики штраф, який згідно з умовами договору позики за своєю природою є пенею».

Отже, згідно чинного законодавства, є правомірним у випадку прострочення боржником виконання зобов?язання за договором позики, стягнення з того в тому числі і штрафу, якщо той закріплений у тексті відповідного договору, зокрема, як у Договорі безпроцентної позики від 19.06.2024 року, а тому з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню штраф у розмірі сто процентів від суми, визначеної в пункті 1 Договору від 19.06.024 року або ж 208 195, 00 грн.

Таким чином, оскільки Відповідач не здійснив погашення боргу у строк, встановлений договором, своєчасно не виконавши зобов`язання, зобов`язаний сплатити 3% річних та інфляційні втрати на підставі ст. 625 ЦК України.

Підлягає стягненню: 3% річних у розмірі 2 750, 20 грн. та інфляційні втрати у розмірі 13 425, 91 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України й судові витрати (судовий збір) у сумі 4 325, 66 гривень стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. ст. 525, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 79, 137, 141, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошей за договоором безпроцентної ставки - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 208 195, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штраф у розмірі 208 195, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних у розмірі 2 750, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 13 425, 91 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 4 325, 66 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлений 21 серпня 2025 року.

Суддя: