Провадження № 2-о/522/388/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

сторони в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Одеська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2025 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Одеська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій просить суд: встановити факт належності ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житло від 24 квітня 2000 року, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , видане Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської ради згідно з розпорядженням № 147199 від 24 квітня 2000 року.

Заяву обґрунтовано тим, що у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був паспорт громадянина України серія та номер якого НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області.

Розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради № 147199 від 24.04.2000 було передано у приватну спільну сумісну власність квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_2 є співвласником майна.

Згідно з Ропорядженням було видано Свідоцтво про право власності на житло від 24.04.2000 про що було здіснено запис в реєстрову книгу за № 11-12827, яким посвідчувалось, що ОСОБА_2 є співвласником квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, у Розпорядженні було допущено помилку у написанні прізвища ОСОБА_2 : « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_2 », а також було неправильно написано прізвище і у Свідоцтві: « ОСОБА_2 », замість « ОСОБА_2 ».

Внаслідок такої помилкової зміни прізвища ОСОБА_2 , виникли певні неузгодженості між документом, що посвідчують особу ОСОБА_2 та правовстановлюючими документами, які були видані на його ім`я.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що було зроблений відповідний актовий запис. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 . ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Гіліної М.Г. із заявою про відкриття спадщини.

Нотаріус пояснила, що документи, що підтверджують право власності на спадкове майно - квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , а саме свідоцтво, містить розбіжності щодо написання прізвища померлого у правовстановлюючих документах та даними, що містяться у свідоцтві про смерть та свідоцтві про шлюб.

Таким чином, з метою надання можливості ОСОБА_1 оформити спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_2 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , існує необхідність встановити юридичний факт того, що правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житло від 24.04.2000 належить ОСОБА_2 .

05.06.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку окремого позовного провадження.

23.07.2025 від представника заявника надійшло клопотання про долучення доказів, а саме Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно якої станом на 23.07.2025 співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 є: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5

14.08.2025 від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без участі сторони заявника Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне.

Згідно частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 (мовою оригіналу « ОСОБА_6 »), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 08.08.1969 мовою оригіналу «Поселковый Совет Линксмикальнис Каунсского района Литовской ССР».

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис № 787, 02.10.1993 ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 ».

Розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради № 147199 від 24.04.2000 було передано у приватну спільну сумісну власність квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Згідно з Ропорядженням було видано Свідоцтво про право власності на житло від 24.04.2000, про що було здіснено запис в реєстрову книгу за № 11-12827, яким посвідчувалось, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, у Розпорядженні було помилково зазначено прізвище ОСОБА_2 , а саме « ОСОБА_3 », замість правильного « ОСОБА_2 », а також було неправильно написано прізвище і у Свідоцтві: « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 ».

Відповідно до паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 09.03.1999, анкетні дані на першій сторінці зазначені українською мовою ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на другій сторінці зазначені російською мовою ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Крім того, у паспорті міститься відмітка про реєстрацію ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, при видачі документів за новими зразками, які складені українською мовою прізвище заявника « ОСОБА_9 » (рос.мовою) було перекладено на « ОСОБА_8 » (укр.мовою).

Отже, зазначені помилки було допущено внаслідок неправильного перекладу прізвища з російської мови на українську мову.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис № 4051.

ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Гіліної М.Г. із заявою про відкриття спадщини.

03.09.2024 листом № 2162с/02-14 нотаріус пояснила, що документи, що підтверджують право власності на спадкове майно - квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , а саме свідоцтво, містить розбіжності щодо написання прізвища померлого у правовстановлюючих документах та даними, що містяться в свідоцтві про смерть та свідоцтві про шлюб.

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Отже, на теперішній час є неспівпадання в написанні імені померлого чоловіка заявниці в правовстановлюючому документі, а саме в розпорядженні Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради № 147199 від 24.04.2000 та свідоцтві про право власності на житло від 24.04.2000 № НОМЕР_5 , в яких вказано прізвище « ОСОБА_9 », а в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 « ОСОБА_8 », а російською мовою на другій сторінці паспорта « ОСОБА_9 ».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, а також не заперечується заінтересованою особою, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Одеська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житло від 24 квітня 2000 року, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради згідно з розпорядженням № 147199 від 24 квітня 2000 року.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Повний текст рішення складено 19.08.2025.

Суддя І.А. Павлик