Справа № 372/4809/25
Провадження 2-о-86/25
ухвала

Іменем України

26 серпня 2025 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Київській області,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2025 року до суду надійшла вказана заява.

Заявник просить: встановити факт перебування Позивача, ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), за межами України у період з 05 травня 2022 року по сьогодні, що підтверджується відмітками у закордонному паспорті та іншими документами; встановити факт, що у період з 05 травня 2022 року по сьогодні транспортним засобом марки РІАТ ТІРО, 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , керувала інша особа - ОСОБА_2 на підставі довіреності від 22 березня 2022 року, а не Позивач; встановити факт, що адміністративні правопорушення, вчинені на транспортному засобі марки ПАТ ТІРО, 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , зафіксовані в автоматичному режимі у період з 05 травня 2022 року по сьогодні, були вчинені не Позивачем, а іншою особою.

На обґрунтування заяви він зазначив, що власником транспортного засобу, а саме автомобіля марки FIAT TIPO, 2018 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був придбаний 20 липня 2021 року. Після придбання транспортного засобу я пройшов навчання в автошколі та 09 грудня 2021 року отримав посвідчення, водія, яке було видане строком на 2 роки. На підставі довіреності від 22 березня 2022 року, право володіння та користування зазначеним транспортним засобом, автомобілем марки ПАТ ТІРО (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ), було передано його дякові, ОСОБА_2 . Згідно з відмітками, зафіксованими у його закордонному паспорті, він перебував за межами України протягом періоду, який є ключовим для справи з моменту виїзду 05 травня 2022 року і до сьогодні. У даний період зафіксовано низку інших адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, а саме з 05.05.2022 по сьогодні. Відповідно до положень чинного законодавства, адміністративна відповідальність за порушення, зафіксовані в автоматичному режимі, покладається на власника транспортного засобу (Стаття 14-1 КУпАП). Однак, за кермом у зазначений період перебувала інша особа, а саме дядько заявника, який керував транспортним засобом на підставі наданої довіреності. Згідно зі статтею 279-3 КУпАП, фактичний водій може звільнити власника від відповідальності, звернувшись до органів МВС із заявою про свою вину та сплативши штраф. Після повернення до України та завершення навчання, заявником через додаток «Дія» було подано заяву до сервісного центру МВС щодо заміни водійського посвідчення. Однак, останньому відмовлено в його заміні у зв`язку з тим, що нібито ним були вчинені адміністративні правопорушення у спірний період часу. Встановлення факту перебування заявника за межами України у вказаний період є необхідним для підтвердження того, що він не міг бути суб`єктом цих правопорушень, І має вирішальне значення для подальшої реалізації його права на отримання посвідчення водія.

Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) «У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Метою встановлення факту перебування з а межами України та керування транспортним засобом іншою особою у період вчинення адміністративних правопорушень є підтвердження обставин, що мають безпосереднє юридичне значення для заявника, оскільки є підставою (виникненням права) для обміну посвідчення водія, виданого вперше, на посвідчення з тривалим строком дії без необхідності повторного складання теоретичного та практичного іспитів.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження для слухання цієї справи саме в порядку окремого провадження з наступних мотивів.

У п. 104 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 зроблено висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов, зокрема: «… встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах».

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.03.2021 у справі № 643/14985/18-ц: «… критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб».

У заяві заявник зазначив, що встановлення юридичного факту в цій справі необхідне йому - для обміну посвідчення водія, виданого вперше, на посвідчення з тривалим строком дії без необхідності повторного складання теоретичного та практичного іспитів.

Заявник стверджує, що жодне з адміністративних правопорушень, наявність яких унеможливлює обмін його посвідчення водія, не було вчинене ним.

Отже, він оспорює правомірність нескасованих і неоскаржених нею до суду в порядку КАС України постанов про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних, які перешкоджають заявнику обміняти посвідчення водія, виданого вперше, на посвідчення з тривалим строком дії без необхідності повторного складання теоретичного та практичного іспитів у зв`язку з наявністю цих постанов.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

З огляду на те, що у справі наявний адміністративний спір (про правомірність винесених щодо ОСОБА_1 постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень у сфері Дорожнього руху, цей спір має розглядати суд у порядку не окремого, а позовного провадження - за адміністративним позовом ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень про оскарження винесених щодо нього постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень у сфері Дорожнього руху, тому суд відмовляє у відкритті провадження у справі і роз`яснює заявниці, що вона може заявити відповідні вимоги у порядку позовного адміністративного судочинства за правилами ст. 286 КАС України - звернувшись з позовом до відповідного районного суду у позовному провадженні.

Керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Київській області.

Роз`яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку адміністративного провадження.

Ухвала набирає законної чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня підписання ухвали або її отриманні сторонами.

Суддя Г.В. Висоцька