Справа № 724/1440/25
Провадження № 2/724/429/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ахмедова Р. А.

за участю секретаря судового засідання: Сенік М. І.

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: адвоката Мельника Ю. В.,

представника відповідача: адвоката Вівчар Р. Г.,

представника третьої особи: Вілянської Л. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Мартинюк Віталій Анатолійович, Служба у справах дітей Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права власності у порядку спадкування,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

16 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мнльник Юрій Васильович, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Мартинюк Віталій Анатолійович, Служба у справах дітей Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач ОСОБА_3 народився та все життя проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 28.09.2024 позивач дізнався від працівників РЕМУ, які прийшли змінити пломбу на електролічильнику, у зв`язку зі зміною власника, що власником у будинку в якому він проживає є його сестра ОСОБА_2 , 1975 року народження. З метою з`ясування обставин було здійснено адвокатський запит до Клішковецької сільської ради. З відповіді сільської ради Чебан О. Є. дізнався , що порушено його право на спадщину за законом.

Так, головою колгоспного двору станом на 15.04.1991 була його бабуся ОСОБА_4 , 1922 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 є співмешканцем даного колгоспного двору, останній проживає в цьому дворі і сьогодні. Разом з цим, тільки його сестра ОСОБА_2 стала власником двору, оскільки нотаріус не включив їх всіх у спадщину по закону після смерті бабусі. Вважають, що діями покійної матері, яка ввела в оману нотаріуса Мартинюка В. А. порушено вимоги ЗУ «Про власність» від 15.04.1991. Таким чином станом на 15.04.1991 такими, що не втратили право на майно колгоспного двору вважалися всі особи, що мешкали та були прописані в домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Спірний житловий будинок було зареєстровано у встановленому порядку відповідно до діючого на той час законодавства як власність колгоспного двору. Таким чином право власності на житловий будинок, як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/5 частці кожного. Житловий будинок розташований у АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 відносився до типу колгоспного двору та в цьому дворі були зареєстровані: голова двору ОСОБА_5 , 1922 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , 1956 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , 1975 року народження та ОСОБА_1 , 1982 року народження, члени колгоспного двору. Так як колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли був введений в дію ЗУ «Про власність», то станом на 15.04.1991 ОСОБА_1 , 1982 року народження належало право власності на 1/5 частину майна у колгоспному дворі, як їх члену, що не втратили право на частку в їх майні, який після смерті ОСОБА_5 , 1922 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину не прийняв. Після смерті ОСОБА_6 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину прийняла тільки його покійна мати ОСОБА_7 , 1956 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після її смерті майно за заповітом успадкувала ОСОБА_8 , 1975 року народження. Позивач будучи членом колгоспного двору залишився без частки в майні, при цьому відмови від спадщини не робив, тому у нього залишилося першочергове право на частку у спадщині.

Позивачу ОСОБА_3 приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюком В. А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 з підстави, що на все спадкове майно складено заповіти, згідно яких інші спадкоємці прийняли спадщину. Вважають таке рішення незаконним, оскільки прийнято з порушенням норм законодавства.

Підтримуючи вищевикладене, просить суд визнати за ОСОБА_1 1/2 частини житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , 1956 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як на майно колгоспного двору.

Відзиву на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 до суду не надходило. Разом з цим, представник відповідача адвокат Вівчар Р. Г. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити ОСОБА_3 у задоволені позову, оскільки відповідачка жодним чином не порушувала права позивача, а лише прийняла спадщину за заповітом, оскільки мати їй заповіла своє майно.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15 травня 2025 року. Витребувано у приватного нотаріус Мартинюк Віталій Анатолійович копії спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , а також копій заповітів від її імені (за їх наявності); копії спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , а також копій заповітів від його імені (за їх наявності); копії спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 , а також копій заповітів від її імені (за їх наявності).

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 16 червня 2025 року клопотання представника позивача адвоката Мельника Ю. В. про витребування доказів задоволено. Витребувано з Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області копію спадкової справи № 306/2007 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 липня 2025 року клопотання представника позивача адвоката Мельника Ю. В. про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача задоволено. Залучено до участі у цивільній справі №724/1440/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Мартинюк Віталій Анатолійович про визнання права власності у порядку спадкування як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Службу у справах дітей Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.08.2025.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити в повному обсязі. На питання представника відповідача, зазначив, що він не є особою пенсійного віку, та не є особою з інвалідністю. У вересні 2024 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тобто після шестимісячного строку для прийняття спадщини, але нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмову нотаріуса він не оскаржував. Проте вважає що дії нотаріуса є незаконними та неправомірними.

Представник позивача адвокат Мельник Ю. В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі, просить їх задовольнити. ОСОБА_3 дізнався, що його сестра ОСОБА_2 оформила право власності на майно в вересні 2024 року. Вважає, що позивач має частку на спірне майно колгоспного двору, так як він там прописаний та проживає на даний час зі своєю сім`єю. Він як співмешканець колгоспного двору має частку на спадщину за законом, оскільки право власності на майно яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15.04.1991 не втратили право на його частку в майні.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мали оформлювати спадщину одразу після смерті бабусі ОСОБА_5 , а не після смерті матері ОСОБА_7 , тобто на трьох членів колгоспного двору мала була оформлена частка спадщини і тоді свою частку спадщини мати ОСОБА_7 могла заповідати. Служба у справах дітей Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області залучена, оскільки в спірному будинку прописана малолітня дитина ОСОБА_9 .

Просить визнати за ОСОБА_3 1/2 частку частини житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як на майно колгоспного двору.

Представник відповідача адвокат Вівчар Р. Г. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити ОСОБА_3 у задоволені позову. Його клієнтка ОСОБА_2 вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що їй заповіла мати ОСОБА_7 . Нотаріус вивчив матеріали та взявши до уваги заяву вчинив певні дії. Їм не зрозумілі доводи позивача та його представника в чому порушенні дії ОСОБА_2 , вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини оскільки мати їй заповіла своє майно. Нотаріус діяв на підставі документів які йому були надані, до його компетенції не входить шукати чи є майно колгоспним двором чи ні, він вчиняв дії на підставі наданих документів. Сторона позивача наполягає, що дії нотаріуса були незаконні, хоча позов будується на порушеннях вчинених матір`ю, в позові не ставиться питання про порушення нотаріусом дій. Відповідач діяла по закону, надала нотаріусу документи після смерті її матері, вона не може відповідати за дії її покійної матері. Він не знає чи відомо його клієнтці що в будинку проживає малолітня дитина. ОСОБА_2 було відомо, що в будинку проживає неповнолітня дитина, усно вона може і не повідомляла нотаріуса про цей факт, але в матеріалах є довідка про зареєстрованих осіб в АДРЕСА_1 .

Представник третьої особи ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що спір за майно було ще до смерті матері. ОСОБА_2 хотіла щоб сім`я ОСОБА_11 покинули даний будинок, але їм не має куди йти з малолітньою дитиною. На час реєстрації малолітньої дитини 2021 рік не було ніякої угоди, що тітка успадкує майно. Батько ОСОБА_1 зареєстрував малолітню дитину у законному порядку, і оскільки вона зареєстрована в даному будинку то ОСОБА_1 мав звернутися до суду з позовом про визнання права власності 1/3 частина спірного будинку, оскільки малолітня дитина також має право на спадщину. Хоче зауважити, що пані ОСОБА_12 подала до нотаріуса заяву в якій зазначила, що немає інших спадкоємців які мають частку на майно, але це не так, просить суд врахувати це. Дитина має право на користування будинком у якому вона народилася, проживає і в якому вона зареєстрована. Ніхто не заперечував проти реєстрації дитини ні її бабуся ні тітка. ОСОБА_13 організовувала сварки при малолітній дитини. Просить суд врахувати її пояснення.

Представник третьої особи - приватний нотаріус Дністровського нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк В.А. у судове засідання, призначене на 14.08.2025 року, не з`явився, у супровідному листі про надання копії спадкової справи просить суд слухати справу у його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом з копії довідки № 1479 від 03.10.2024 виданої виконкомом Клішковецької сільської ради Дністровського району, Чернівецької області встановлено, що згідно по господарської книги № 30 особовий рахунок № НОМЕР_1 за 1991-1995 роки по с. Клішківці станом на 15.04.1991 господарство за адресою: АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи колгоспних дворів. Станом на 15.04.1991 були зареєстровані: голова двору ОСОБА_5 , 1922 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зять ОСОБА_6 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_7 , 1956 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , внучка ОСОБА_8 , 1975 року народження, внук ОСОБА_1 , 1982 року народження (а.с.15).

З копії сторінок по господарської книги 1991-1995 роки вбачається, що членами господарства є голова сім`ї ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , внучка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , внук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.20).

З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧВ № 003371 від 12.11.2001 року, встановлено, що ОСОБА_5 на підставі рішення Клішковецької сільської ради народних депутатів виконавчий комітет 3 115/06 від 13.06.2001 року передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,4893 гектарів розташована на території с. Клішківці Клішковецької сільської ради під будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель для ведення особистого підсобного господарства (а.с.25).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області 17 січня 2007 року, встановлено, що ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Клішківці Хотинського району Чернівецької області у віці 84 років (а.с.23).

Судом з копії спадкової справи № 306 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 встановлено, що після смерті ОСОБА_5 її спадкоємцем за законом є її дочка ОСОБА_7 , яка 05.06.2007, тобто в межах шестимісячного строку, звернулася до державного нотаріуса Хотинської державної нотаріальної контори Мартинюк Є. Р. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім неї спадкоємців за законом немає. (а. с. 129-153).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , повторно виданого Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 03 жовтня 2024 року, встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Клішківці Хотинського району Чернівецької області у віці 64 років (а.с.22). Спадкова справа після його смерті не заводилась (а.с. 65).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , повторно виданого Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06 березня 2024 року, встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Хотин Дністровського району Чернівецької області у віці 67 років (а.с.24).

Судом з копії спадкової справи № 14/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 встановлено, що після смерті ОСОБА_7 її спадкоємцем за заповітом є її дочка ОСОБА_2 , яка 06.02.2024, тобто в межах шестимісячного строку, звернулася до приватного нотаріуса Хотинського районного нотаріального округу Мартинюк В.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім неї спадкоємців за заповітом немає. (а. с. 66-106).

З копії заповіту, посвідченого секретарем Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області Мельник Н. С. 20 листопада 2022 року за реєстровим номером 115, встановлено, що ОСОБА_7 усе своє майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, все те, що на день своєї смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, крім земельної ділянки 0,7974 га (кадастровий номер :07:002:0142, що розташована на території Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.74).

Приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Мартинюк В. А. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, за номером АДРЕСА_1 (а.с.101).

Приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Мартинюк В. А. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2487 га, в межах згідно з планом, розташованої на території села Клішківці Хотинського (Дністровського) району Чернівецької області (а.с.103).

Приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Мартинюк В. А. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку наданої для ведення підсобного сільського господарства, площею 0,2406 га, в межах згідно з планом, розташованої на території села Клішківці Хотинського (Дністровського) району Чернівецької області (а.с.103).

З копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 407288442 від 09.12.2024 року встановлено, що власником земельної ділянки 0,2487 га є ОСОБА_2 , власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 є також ОСОБА_2 (а.с.26).

З копії сторінок по господарської книги 2021-2025 роки вбачається, що головою домогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а.с.19).

З копії довідки № 1480 від 03.10.2024 виданої виконкомом Клішковецької сільської ради Дністровського району, Чернівецької області встановлено, що дійсно за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: власник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; племінниця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ( а.с.16).

Приватний нотаріус Дністровського районного нотаріального округу Мартинюк В. А. своєю постановою від 09.10.2024 № 53/02-14 відмовив ОСОБА_1 , 1982 року народження у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що на все спадкове майно складено заповіти, згідно яких інші спадкоємці прийняли спадщину (а.с.107).

З копії Акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої (неповнолітньої) дитини від 09.07.2025 служби у справах дітей Клішковецької сільської ради, обстежено житлово-побутові умови проживання малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_15 . Склад сім`ї: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_14 та дитина ОСОБА_9 . Проживають за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті обстеження комісія дійшла висновку про те, що в будинку створені умови для проживання, навчання, розвитку та виховання дитини ОСОБА_9 . Сім`я повна. Батько працює і виконує свій батьківький обов`язок. Мати домогосподарка. Батьками забезпечені всі умови для розвитку і виховання дитини (а.с.177).

Заявами ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 підтвердили, що ОСОБА_9 проживає від свого народження в домі ОСОБА_1 (а.с.178-180).

З копії висновку про вартість майна встановлено, що станом на дату оцінки 22.04.2025 жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , має ринкову вартість в розмірі 156 880,00 грн., з якої позивач сплатив судовий збір (а.с. 49-51).

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що на все спадкове майно складено заповіти, згідно яких інші спадкоємці прийняли спадщину.

З огляду на викладене, у даному випадку виник спір щодо визнання право власності на нерухоме майно житловий будинок, який належав до колгоспного двору.

Норми права, які застосував суд та мотивована оцінка аргументів сторін. Висновки суду.

Згідно приписів частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до приписів частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як вже було встановлено судом, в цій справі спір виник, зокрема, щодо визнання права власності на майно - житловий будинок, який належав до колгоспного двору.

Верховний Суд у постановах від 03 травня 2022 року в справі № 520/5386/15-ц, від 22 листопада 2023 року в справі № 689/1693/20 зазначив, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовували майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб.

15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за правовими нормами, які регулювали питання права власності цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, які втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в навчальному закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до частини 1 статті 120 ЦК Української РСР 1963 року (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам (частина 1 статті 112 ЦК Української РСР).

У частини 2 статті 123 ЦК Української РСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Отже, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні.

Судом встановлено, що спірне домоволодіння відносилось до колгоспного двору та станом на день набрання чинності Закону України «Про власність» 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_5 , 1922 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зять ОСОБА_6 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_7 , 1956 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , внучка ОСОБА_8 , 1975 року народження, внук ОСОБА_1 , 1982 року народження Отже, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 належав на праві спільної сумісної власності членам колгоспного двору по 1/5, у тому числі позивачу ОСОБА_1 . Разом з цим, як встановлено судом, після смерті голови колгоспного двору ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , спірне домоволодіння за законом успадкувала її донька, тобто мати позивача ОСОБА_7 , ні ім`я якої 28.10.2022 приватним нотаріусом Мартинюком В.А. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на: житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2487 га; на земельну ділянку наданої для ведення підсобного сільського господарства, площею 0, 2406 га. Відповідно була і здійснена державна реєстрація право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_7 .

Крім того, як вбачається з фактичних обставин справи, у подальшому, відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області 20 листопада 2022 року за реєстровим номером 115, ОСОБА_7 спірний об`єкт нерухомого майна, заповіла своїй дочці, тобто сестрі позивача ОСОБА_2 , на ім`я якої приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Мартинюк В. А. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, за номером АДРЕСА_1 та земельні ділянки. Відповідно була і здійснена державна реєстрація право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_2 .

Згідно зі статтею 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Аналіз статті 1301 ЦК України свідчить, що заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до позиції Верховного суду, викладені у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 335/13418/18 (провадження № 61-15300св20) де зазначено, що: «у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише про відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини, тощо». Судом встановлено, що зазначені вище свідоцтва про право на спадщину, видані на ім`я ОСОБА_7 , позивачем ОСОБА_1 , чиї права та інтереси порушені видачею цих свідоцтв, у судовому порядку не заявлені вимоги про визнання їх недійсним, а відповідно і не скасована державна реєстрація право власності об`єктів нерухомості за ОСОБА_7 , яка мала право успадкувати лише свою частку у майні, як член колгоспного двору. Окрім того позивачем, вимоги про визнання недійсним заповіту та скасування державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок за відповідачем також не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачено презумпцію правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, зокрема, якщо інше прямо не випливає із закону.

Оскільки у цій справі свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок, видане ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_16 , а також заповіт та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_2 30.07.2024, в установленому законом порядку не оскаржувались і є чинними, вимоги про їх скасування позивач не заявляв, а тому визнання права власності за позивачем на житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, за номером АДРЕСА_1 є передчасним.

Зазначена позиція суду повністю узгоджується з правовим висновком Верховного суду, викладені у постанові від 02 квітня 2025 року, у справі № 352/1827/17 (провадження № 61-13237св23).

Враховуючи положення частини 1 статті 13 ЦПК України, у даному цивільному провадженні суд не може виходити за межі позовних вимог, а тому позбавлений надавати правової оцінки зазначеним вище документам, які стали підставою набуття права власності на спірне домоволодіння відповідачем.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Тому суд відносить на рахунок позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 1301 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Мартинюк Віталій Анатолійович, Служба у справах дітей Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права власності у порядку спадкування відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Приватний нотаріус Мартинюк Віталій Анатолійович, юридична адреса: м. Хотин, вул. Шевченка, буд. 2-Г, Дністровського району Чернівецької області.

Третя особа: Служба у справах дітей Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, юридична адреса: Чернівецька область, Дністровський район, с. Клішківці, вул. Головна, буд. 66.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 25 серпня 2025 року.

Суддя: Р. А. АХМЕДОВ