1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7952/25 2/335/3455/2025
14 серпня 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши заяву представника позивача адвоката Гришко Івана Івановича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання об`єктів спільною сумісною власністю подружжя та поділ об`єктів права інтелектуальної власності,
12.08.2025 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гришко І.І. до ОСОБА_2 , третя особа: Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ об`єктів права інтелектуальної власності.
У прохальній частині позову представником позивача викладено вимогу про забезпечення позову, в якій представник просить суд з метою забезпечення позову, до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили, накласти арешт на об`єкти права інтелектуальної власності, що належать Відповідачу на праві власності, а саме:
- торговельні маркм № 290279 від 20.01.2021 («СимбіНова»); № НОМЕР_1 від 20.01.2021 («НовоСорб»);
№ 282623 від 25.09.2020 («Супреміум»); № 289069 від 06.01.2021 («Новосорб»); № 318044 від 04.05.2022 («Оптимальна аптека»); № 210399 від 11.04.2016 («Аптека Живая вода»); № 322179 від 13.07.2022 («Оптапт»); № 209933 від 25.03.2016 («Благодать»); № 166017 від 25.01.2013 («Аптека Здрава Фарм»).
На час надходження заяви про забезпечення позову провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ об`єктів права інтелектуальної власності не відкрито.
В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову представник позивача зазначив наступне.
Предметом позову у цій справі, є визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єктів права інтелектуальної власності та визнання за кожним права власності за по 1/2 частки спірних об`єктів.
Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши зміст позовної заяви в частині викладення обставин стосовно вжиття заходів забезпечення позову, подані документи, на яких ґрунтуються вимоги про забезпечення позову, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.
Пунктом 4 вказаної Постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Так, в обґрунтування наявності обставин, які зумовлюють необхідність забезпечення позову, представник позивача посилається на те, що відповідач може вільно розпорядитись об`єктами інтелектуальної власності і невжиття заходів забезпечення позову істотно утруднить виконання майбутнього рішення суду та поновлення порушених прав позивача.
Разом з тим, суд вважає, що спосіб захисту повинен мати практичне застосування та мати також на меті реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь заявника.
Перевіривши матеріали позовної заяви в частині викладу обставин стосовно забезпечення позову та надані докази, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки в заяві не обґрунтовано необхідність забезпечення позову таким шляхом, а саме накладення арешту на торгівельні марки, ескізи, літературний твір.
Позивачем у заяві не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не вжиття цих заходів забезпечення позову, а лише містяться посилання на наявність у Відповідача можливості розпорядитися належними йому об`єктами права інтелектуальної власності.
При цьому суд враховує обставини, викладені у заяві, щодо перебування на розгляді суду цивільних справ, де розглядаються спори між сторонами стосовно прав власності на торгівельні марки, зазначені у даному позові, і протягом судового розгляду відповідачем не вживались заходи щодо розпорядження ними.
Тобто з наведеного вбачається, що заява про забезпечення позову належним чином немотивована та до неї не додані докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб, як зазначено у заяві.
За таких обставин, враховуючи вищевикладені приписи законодавства, передбачені законом підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні, тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити у її задоволенні.
Керуючись ст. ст. 149-151, 153, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача адвоката Гришко Івана Івановича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання об`єктів спільною сумісною власністю подружжя та поділ об`єктів права інтелектуальної власності залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 14.08.2025.

Суддя: В.В. Калюжна