Справа № 128/107/21
УХВАЛА

18 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Стрижавська селищна рада, про виселення,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 02.02.2021 відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання.

10.06.2021 відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву.

28.07.2021 представник позивача адвокат Єрмолов Є.М. подав відповідь на відзив.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 17.11.2021 задовольнив клопотання представника відповідача Погорелюка В.І. згідно з ордером ОСОБА_3 та зупинив провадження у справі № 128/107/21 до набрання законної сили судового рішення у справі № 127/20194/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни, за участю третіх осіб: ОСОБА_1 , Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

11.11.2021 та 23.11.2021 представник позивача за довіреністю Савіхіна А.М. двічі подавала уточнену позовну заяву та клопотання про витребування доказів.

У клопотанні про витребування доказів представник позивача за довіреністю Савіхіна А.М. просить «витребувати від територіального органу державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу будинку, довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 ».

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 25.09.2024 поновив провадження у цивільній справі № 128/107/21 та призначив підготовче засідання.

Підготовче засідання неодноразово відкладалося у зв`язку з неявкою учасників справи, в тому числі представника позивача, які в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача АТ КБ «ПриватБанк», у якому він просить підготовче засідання проводити без участі представника АТ КБ «ПриватБанк». Вказане клопотання подане ще 13.04.2021.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 16.12.2024 визнав обов`язковою явку представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в підготовче засідання у цивільній справі № 128/107/21, оскільки установлено, що після постановлення Вінницьким районним судом Вінницької області ухвали від 17.11.2021 про зупинення провадження у справі № 128/107/21 до набрання законної сили судового рішення у справі № 127/20194/21 представником АТ КБ «ПриватБанк» 23.11.2021 було подано до суду клопотання про витребування доказів та уточнену позовну заяву, а після поновлення провадження у даній справі 25.09.2024 представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в підготовче засідання жодного разу не з`являвся, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавав, тому для надання особистих пояснень з приводу поданих клопотань суд визнав явку в підготовче засідання представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» обов`язковою.

Після постановлення ухвали про обов`язкову явку представника позивача у підготовче засідання останній жодного разу не з`явився, хоч позивач у встановленому законом поряду повідомляється про дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

Крім того, Вінницький районний суд Вінницької області неодноразово на адресу місцезнаходження позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» надсилав листи з роз`ясненням обов`язкової явки у підготовче засідання представника позивача, а також копію ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 16.12.2024, якою явку представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в підготовче засідання у цивільній справі № 128/107/21 визнано обов`язковою.

У підготовче засідання 18.08.2025 учасники справи не з`явилися, хоч повідомлялися про дату, час та місце проведення підготовчого засідання в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання 18.08.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши клопотання про витребування доказів, уточнену позовну заяву та матеріали цивільної справи № 128/107/21, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства, крім іншого, є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 (справа «Краска проти Швейцарії») встановлено, що «ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

Відповідно до частин першої та другої статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У статті 83 ЦПК України, визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Так, із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Вінницького районного суду Вінницької області 16.01.2021.

Водночас у позовній заяві не зазначено про докази, які не можуть бути подані у встановлений законом строк з об`єктивних причин.

Подаючи до Вінницького районного суду Вінницької області клопотання про витребування доказів, представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» жодним чином не обгрунтовує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача.

Крім того, подані до суду клопотання про витребування доказів не містять належного обґрунтування обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, а також вжиті особою, яка подає таке клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів.

За таких обставин подані до суду представником позивача клопотання про витребування доказів слід залишити без задоволення.

Слід зазначити, що для з`ясування зазначених обставин Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 16.12.2024 визнав обов`язковою явку представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в підготовче засідання у цивільній справі № 128/107/21, однак представник позивача у жодне підготовче засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства визначений у статті 13 ЦПК України, вимагає від суду розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені статтею 49 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Цивільне процесуальне законодавство не проводить розмежування позовних вимог на первинні та похідні позовні вимоги і презюмує, що кожна із заявлених вимог буде розглянута з дотриманням принципів пропорційності і верховенства права.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Верховний Суд у постанові від 09.07.2020 по справі № 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: заміна одних позовних вимог іншими; доповнення позовних вимог новими; вилучення деяких із позовних вимог; пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Представник позивача за довіреністю Савіхіна А.М. подала уточнену позовну заяву.

Слід зазначити, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову; збільшення або зменшення розміру позовних вимог; об`єднання позовних вимог; зміну предмета або підстав позову.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 405/3360/17.

Суд вважає, що подана представником позивача уточнена позовна заява по суті є заявою про зміну предмета позову, оскільки позивачем було заявлено ще одну вимогу, додатково до позовних вимог, викладених у позовній заяві.

Заява про зміну предмета позову має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, викладеним у статті 175 ЦПК України.

У частині четвертій статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає ставки для сплати судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання юридичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270,00 грн).

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Ключовим моментом при визначенні кількості вимог немайнового характеру є питання про те, що слід розуміти під поняттям «вимога» та чи слід враховувати при його визначенні суб`єктний склад правовідносин, зокрема кількість відповідачів у справі.

У теорії цивільного процесуального права під позовом розуміють матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, звернену через суд у встановленій законом процесуальній формі, про захист його невизнаних, оспорюваних або порушених прав, свобод або інтересів. Виокремлюють три елементи позову: предмет, підставу та зміст. Під предметом позову розуміють матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, звернену через суд та стосовно якої останній має ухвалити рішення. Під підставою позову розуміють ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача. Під змістом прийнято розуміти спосіб судового захисту, за яким позивач звертається до суду.

Разом з тим, варто звернути увагу на те, що, наприклад, для визначення тотожності вимог враховуються три компоненти: тотожність предмету, тотожність підстави та тотожність сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Якщо припустити, що у зазначеній справі існує лише одна вимога, то, відповідно, окремий розгляд вимог щодо різних відповідачів був би неможливим, враховуючи єдність цієї вимоги.

У даній справі позивач, користуючись своїми диспозитивними правами, об`єднав вимоги в одній позовній заяві до двох співвідповідачів.

Можливість пред`явлення кількох окремих позовів є одним з аргументів, який дозволяє виснувати, що у даній справі має місце не одна вимога, а кілька вимог щодо різних відповідачів. Із цим пов`язаний і другий аргумент, який випливає із можливості подачі окремих позовів, а саме: якщо б позивач подавав окремі позови про виселення, то мав би сплатити судовий збір за кожний із них.

Водночас, ані ЦПК України, ані Закон України «Про судовий збір» не містять норм, які б дозволяли дійти висновку, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги до кількох відповідачів в одному позові. Навпаки, підкреслюється, що судовий збір має бути сплачений за кожну немайнову вимогу окремо, якщо заявлено декілька немайнових вимог (абзац 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

У разі протилежного тлумачення позивач, звертаючись до суду одразу до всіх відповідачів, сплачує судовий збір у меншому розмірі, аніж у випадку, якщо позови будуть пред`явлені окремо щодо різних співвідповідачів. Поряд із цим, національне законодавство не містить жодних інших випадків, коли б пільги щодо сплати судового збору пов`язувалися б із об`єднанням або роз`єднанням позовних вимог.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.09.2023 (справа № 758/5118/21) дійшов висновку, що за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача має обраховуватися окремо.

Як вбачається із заяви про зміну предмету позову (уточненої позовної заяви) позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

Кожна вимога немайнового характеру є об`єктом справлення судового збору, а тому за вказаними вимогами підлягає сплаті судовий збір у загальному розмірі 6810,00 грн (2270,00 ? 3) (станом на 2021 рік).

Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» до позову на підтвердження сплати судового збору за пред`явленим позовом долучено платіжні доручення №1 від 11.01.2021 та №ВОJ61B39L6 від 11.01.2021 на загальну суму 4540,00 грн.

Отже, одна вимога немайнового характеру, додатково заявлена у заяві про зміну предмету позову, до позовних вимог, викладених у позовній заяві, не оплачена судовим збором.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки заяву про зміну предмета позову (уточнену позовну заяву) подано під час проведення підготовчого провадження у справі, питання щодо можливості прийняття заяви про зміну предмета позову вирішується судом у підготовчому засіданні.

Отже, позивачу слід доплатити судовий збір за вимогою немайнового характеру в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. на рахунок Вінницького районного суду Вінницької області (реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у Він.обл./Вінницьк.р-н/22030101, Код , Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Рахунок: UA0002071, Код класифікації доходів бюджету: 22030101), надати суду докази на підтвердження сплати судового збору.

Враховуючи те, що з дня відкриття провадження у даній справі минуло шістдесят днів, а підготовче провадження ще не може бути завершене, суд вважає за необхідне оголосити перерву в підготовчому засіданні, продовживши строк підготовчого провадження.

Керуючись статтями 13, 49, 81, 83, 84, 175, 176, 185, 247, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про витребування доказів, подані представником позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», залишити без задоволення.

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зміну предмета позову (уточнену позовну заяву) залишити без руху. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 2 (двох) днів з дня отримання ним даної ухвали, роз`яснивши, що в іншому випадку така уточнена позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

У підготовчому засіданні по цивільній справі № 128/107/21 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Стрижавська селищна рада, про виселення оголосити перерву до 16 год 10 хв 30 вересня 2025 року, продовживши строк підготовчого провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ