Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2312/22

Номер провадження: 2/511/9/25

08 липня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

секретаря судового засідання Кіндракевич В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та застосування наслідків розірвання договору довічного утримання,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Коновалової Н.О.,

представників відповідача адвокатів Склярової Л.Ю., Сулакова О.П.,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області до ОСОБА_3 з вищезазначеним позовом в якому просить: 1) розірвати договір довічного утримання, укладений 28 березня 2002 року між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 посвідчений державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №1030 від 28 березня 2002 року; 2) скасувати обтяження, накладене 28 березня 2002 року державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстроване в реєстрі за №14 на підставі договору довічного утримання від 28 березня 2002 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Одеської області зареєстрованого в реєстрі за №1030 від 28 березня 2002 року у вигляді заборони відчуження житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а саме одного цегляного житлового будинку зазначеного в плані літерою «А», житловою площею 43,1 кв.м. та господарчих будівель: сараю «Б», цистерни-І, мощіння-ІІ, забору-№1, воріт-№2.

Позов мотивований тим, що 28 березня 2002 року між ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 укладено Договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 1030 від 28 березня 2002 року, відповідно до умов п.п. 3,4 якого мати ОСОБА_6 передала у власність Відповідачці належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (розташований на земельній ділянці 600 кв.м., а саме: один цегляний житловий будинок, зазначений в плані літерою А, житловою площею 43,1 кв.м. та господарчі будівлі: сарай - Б, цистерна - І, мощіння - ІІ, забор - № 1, ворота № 2, належний її на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Роздільнянською державною нотаріальною конторою Одеської області 17 грудня 1986 року за реєстром № 3-60 та зареєстрованого в Роздільнянському БТІ 07 березня 2002 року в реєстровій книзі за № 27-70), а ОСОБА_2 зобов`язалася: довічно повністю утримувати ОСОБА_4 , забезпечуючи її доглядом, одягом, необхідною допомогою, та зберегти в її безкоштовному довічному користуванні вищевказаний належний її житловий будинок (п. (абзац) 7 Договору); пунктом (абзацом) 8 Договору сторонами було погоджено вартість матеріального забезпечення в розмірі одної мінімальної заробітної плати в місяць.

Однак, відповідач ОСОБА_2 , більше 8 років не виконувала свої зобов`язання за вищевказаним договором довічного утримання, а саме: матеріально ОСОБА_4 не допомагала; не приїздила до ОСОБА_4 , не телефонувала; не цікавилася станом її здоров`я та її потребами; не здійснювала догляду за ОСОБА_4 ; не забезпечувала її медичним обслуговуванням, одежею, харчуванням; по домашньому господарству їй не допомагала, тобто, Відповідачка не виконувала умови укладеного між ними вищевказаного Договору довічного утримання (п. 7, п. 8 вказаного Договору ). Таку допомогу замість Відповідачки надавали позивач - ОСОБА_1 , та його дружина - ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_4 була людиною похилого віку, та потребувала стороннього догляду, а також постійної допомоги.

Як роз`яснив Верховний Суд у своїй постанові від 19 червня 2019 року по справі № 759/501/17 тлумачення п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України свідчить про те, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій.

06 вересня 2022 року матір`ю позивача ОСОБА_1 , - ОСОБА_4 було подано позов до Роздільнянського районного суду Одеської області до ОСОБА_8 про розірвання договору довічного утримання та застосування наслідків розірвання договору довічного утримання. 07 вересня 2022 року вищевказаний позов був розподілений для розгляду судді Гринчак Світлані Іванівні, справа номер - 511/1851/22. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 раптово померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим 09 вересня 2022 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

При житті ОСОБА_4 склала заповіт, який 04 вересня 2022 року посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1103, про те, що «все своє майно (майнові права), де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що її буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, вона заповідає позивачу ОСОБА_1 та його дружині - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманської Любові Миколаївні № 718/02-14 від 18 жовтня 2022 року, Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , оскільки його дружина - ОСОБА_7 , в порядку ст. 1273 ЦК України відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Будь-які інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не звертались.

Таким чином, оскільки позов про розірвання договору довічного утримання було пред`явлено за життя ОСОБА_4 , Позивач, будучи єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , з огляду на положення ч. 1 ст. 55 ЦПК України, звернувся до суду з вказаним позовом, не будучи стороною договору, оскільки успадкував право матері ОСОБА_4 на розірвання укладеного нею договору довічного утримання, що відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 25 грудня 2013 року у цивільній справі № 6-142цс13, у якому зазначено, що «оскільки позов про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру за відчужувачем пред`явлено за життя позивача факт смерті відчужувача до вирішення справи судом допускає правонаступництво у спірних правовідносинах».

На підставі витягу автоматизованої системи документообігу Роздільнянського районного суду Одеської області для розгляду справи призначено головуючого суддю Іванову О.В.

Ухвалою судді від 16.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

22.03.2023 року на адресу суду від представника відповідача, адвоката Сулакова О.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити позивачу ОСОБА_1 в повному обсязі. Відзив мотивований тим, що внаслідок смерті сторони договору ОСОБА_4 09.09.2022 року припинилась і її цивільно-правова дієздатність. За життя 06.09.2022 року ОСОБА_4 хоч і звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання, але ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С.І. від 05.10.2022 року у справі № 511/1851/22 відмовлено у відкритті провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача та неможливістю процесуального правонаступництва у справі до відкриття провадження. Отже, на думку відповідача, позивач ОСОБА_1 в порядку спадкування має тільки ті права, які належали спадкодавцеві ОСОБА_4 та не припинились внаслідок її смерті. Припинення процесуальної правоздатності ОСОБА_4 внаслідок смерті до відкриття провадження у справі за її позовом не допускає матеріального правонаступництва в порядку спадкування у правовідносинах, що виникають з приводу розірвання договору довічного утримання, та процесуального правонаступництва у вигляді звернення позивача ОСОБА_1 до суду з таким позовом. Вважає, що у ОСОБА_1 відсутнє право вимоги у зазначених правовідносинах. Крім того, не доведений факт невиконання відповідачем своїх обов`язків за договором.

23.03.2023 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача, адвоката Сулакова О.П. про залишення позовної заяви без руху, в якій представник відповідача просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та застосування наслідків розірвання договору довічного утримання без руху як поданої без дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

23.03.2023 року від представника позивача адвоката Коновалової Н.О. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

23.03.2023 року від представника позивача адвоката Коновалової Н.О. надійшло клопотання про виклик свідків.

23.01.2024 року від представника позивача адвоката Коновалової Н.О. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

29.01.2024 року від представника позивача адвоката Коновалової Н.О. надійшло клопотання про виклик свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

30.01.2024 року від представника позивача адвоката Коновалової Н.О. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи Постанови Одеського апеляційного суду, копії свідоцтва про укладення шлюбу та копії свідоцтва про кладення шлюбу з перекладом.

30.01.2024 року від представника позивача, адвоката Коновалової Н.О. надійшла заява про залишення відзиву на позовну заяву, поданого представником відповідача, адвокатом Сулаковим О.П. без розгляду.

30.01.2024 року від представника позивача адвоката Коновалової Н.О. надійшли заперечення на клопотання щодо продовження строку на надання відзиву.

27.02.2024 року від представника позивача адвоката Коновалової Н.О. надійшла заява про виклик свідків.

28.02.2024 року від представника позивача адвоката Коновалової Н.О. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Ухвалою суду від 20.02.2024 р. справу прийнято до провадження судді Гринчак С.І.

15.04.2024 року від представника позивача адвоката Коновалової Н.О. надійшла заява про відвід судді.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області було відмовлено в задоволенні заяви представника позивача адвоката Коновалової Н.О. про відвід судді, заяву судді Гринчак С.І. про самовідвід задоволено, матеріали справи передано до канцелярії суду для визначення судді.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.04.2024 року справу прийнято в провадження судді Бобровської І.В., призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.07.2024 року, за клопотанням представника позивача, адвоката Коновалової Н.О., підготовче судове засідання було відкладено на 18.09.2024 року о 15.30 год.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.07.2024 року, за клопотанням представника позивача, адвоката Коновалової Н.О., підготовче судове засідання було відкладено на 17.10.2024 року.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.10.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та застосування наслідків розірвання договору довічного утримання було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

25.10.2024 року на адресу суду від представника позивача, адвоката Коновалової Н.О. надійшла заява про усунення недоліків.

25.11.2024 року на адресу суду від представника позивача, адвоката Коновалової Н.О. надійшла заява про виклик свідка ОСОБА_7

25.11.2024 року на адресу суду від представника позивача, адвоката Коновалової Н.О. надійшло клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, в якому представник позивача просить суд визначити відповідачем по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.11.2024 року було задоволено клопотання представника позивача, адвоката Коновалової Н.О. про виклик свідків.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.01.2025 року закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Коновалова Н.О. позов підтримали з наведених в позовній заяві підстав.

Представники відповідача адвокати Склярова Л.Ю. та Сулаков О.П. проти задоволення позову заперечували, мотивуючи тим, що позивач не набув права звернення до суду з вказаним позовом після смерті своєї матері, не будучи стороною спірного договору.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, допитавши свідків, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 28 березня 2002 року між ОСОБА_4 та її дочкою ОСОБА_8 укладено Договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 1030 від 28 березня 2002 року, відповідно до умов п.п. 3,4 якого ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_3 належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (розташований на земельній ділянці 600 кв.м., а саме: один цегляний житловий будинок, зазначений в плані літерою А, житловою площею 43,1 кв.м. та господарчі будівлі: сарай - Б, цистерна - І, мощіння - ІІ, забор - № 1, ворота № 2, належний ОСОБА_4 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Роздільнянською державною нотаріальною конторою Одеської області 17 грудня 1986 року за реєстром № 3-60 та зареєстрованого в Роздільнянському БТІ 07 березня 2002 року в реєстровій книзі за № 27-70), а ОСОБА_2 зобов`язалася: довічно повністю утримувати ОСОБА_4 , забезпечуючи її доглядом, одягом, необхідною допомогою, та зберегти в її безкоштовному довічному користуванні вищевказаний належний її житловий будинок. Сторонами було погоджено вартість матеріального забезпечення в розмірі одної мінімальної заробітної плати в місяць.

Цей договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов та відмови від добровільного розірвання однієї зі сторони в судовому порядку.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, який 04 вересня 2022 року посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1103, про те, що «все своє майно (майнові права), де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що її буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, вона заповідає позивачу ОСОБА_1 та його дружині - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

06 вересня 2022 року ОСОБА_4 було подано позов до Роздільнянського районного суду Одеської області до ОСОБА_8 про розірвання договору довічного утримання та застосування наслідків розірвання договору довічного утримання, який був розподілений судді Гринчак Світлані Іванівні (Справа № 511/1851/22).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим 09 вересня 2022 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.10.2022 року у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та застосування наслідків розірвання договору довічного утримання відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позивач ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Правоздатність позивача відповідно до положень ч.4 ст.25 ЦК України, припинилась у зв`язку з її смертю. Враховуючи, що позивач померла до відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим її процесуальна правоздатність припинилась, а процесуальне правонаступництво не допускається, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим у відкритті провадження має бути відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31.07.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2022 року залишено без змін.

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманської Любові Миколаївні № 718/02-14 від 18 жовтня 2022 року, нею 24.09.2022 заведена спадкова справа №174/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 . З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернувся син померлої ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на все майно померлої, деб воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, у тому числі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 буде видано ОСОБА_1 у відповідності до ст.1298 ЦК України.

31.10.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання.

Судом за клопотанням позивача допитані свідки.

Так свідок ОСОБА_10 суду показала, що є сусідкою померлої ОСОБА_4 , відповідачку бачила 1 раз багато років тому, ОСОБА_4 жалілась, що донька їй не допомагає, на телефонні дзвінки не відповідає, догляд за нею здійснювала дружина позивача.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що була подругою ОСОБА_4 . Дочка ОСОБА_12 матері не допомагала зовсім, ні грошима, ні фізично, допомогу здійснювали син ОСОБА_1 та дружина сина ОСОБА_7 . ОСОБА_12 приїжджала останній раз до матері 10 років тому, міняла паспорт. ОСОБА_4 потребувала матеріальної та фізичної допомоги, мала пенсію 3000 грн.

Свідок ОСОБА_13 надала показання, що знала ОСОБА_4 як покупця в її крамниці, ОСОБА_4 вибирала, а невістка оплачувала її покупки. Син та невістка оплатили ОСОБА_4 операцію на очі. Дочка ОСОБА_2 допомоги матері не надавала, не телефонувала їй, не цікавилась її долею, навіть на похорони не приїхала.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що дружить з сім`єю позивача, позивач та його дружина завжди допомагали матері ОСОБА_15 , дуже добре до неї ставились, Альбертходив в рейси, а його дружина доглядала матір чоловіка. Дочку ОСОБА_4 . Ліану вона не бачила в м.Роздільна зі школи, вона до матері не приїжджала, допомоги не надавала.

Свідок ОСОБА_7 надала показання, що вона є дружиною позивача, що вони з чоловіком не знали про існування договору довічного утримання, будучи в лікарні, ОСОБА_4 віддала сину документи, щоб розірвати цей договір і все майно заповісти їм. Донька померлої ОСОБА_12 жила в м.Нікополь та до матері не приїжджала, хоч матір її дуже чекала і потребувала допомоги, матері не допомагала. Приїжджала за весь час 2 рази, останній раз коли міняла паспорт у зв`язку з одруженням. На похорон матері не приїхала.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (стаття 744 ЦК України, аналогічна із положеннями статті 425 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час укладення договору довічного утримання)).

Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини (пункт 1 частини першої статті 755 ЦК України).

Положення частини першої статті 755 ЦК України не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому, вирішуючи зазначене питання, суд має враховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення статті 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору.

Тлумачення пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України свідчить, що підставою для розірвання договору довічного утримання на вимогу відчужувача є невиконання (неналежне виконання) набувачем тих обов`язків, які безпосередньо передбачені договором.

Частиною другою статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

Отже відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину в судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов.

Водночас, відповідно до частини другої статті 755 ЦК України договір довічного утримання припиняється зі смертю відчужувача.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У даній справі позов про розірвання договору довічного утримання пред`явлено ОСОБА_1 (спадкоємцем померлого відчужувача ОСОБА_4 ) у жовтні 2022 року після смерті відчужувача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Отже, договір довічного утримання, укладений 28 березня 2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , є припиненим на підставі частини другої статті 755 ЦК України.

За життя матір позивача ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, але померла до відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим підстав для правонаступництва не виникло та суд відмовив у відкритті провадження у справі. .

Отже, після смерті ОСОБА_4 09.09.2022 року договір довічного утримання припинив свою дію, а позивач не є стороною оспорюваного договору, тому правові підстави для розірвання договору, який припинив свою дію, відсутні.

Вказана правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 03 липня 2024 року по справі №185/1900/20, провадження № 61-1840св24.

Таким чином, обставинам, зазначеним в позові щодо невиконання відповідачкою умов договору довічного тримання суд оцінку не надає, оскільки відмовляє в позові з інших правових підстав.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Відповідно до ст.158 ч.9 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.11.2022 року у виді накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який переданий у власність ОСОБА_3 за договором довічного утримання від 28.03.2002р., укладеним між ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 .

На підставі ст.ст. 81, 89, 141, 158 ч.9, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та застосування наслідків розірвання договору довічного утримання- відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.11.2022 року у виді накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який переданий у власність ОСОБА_3 за договором довічного утримання від 28.03.2002р., укладеним між ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12.08.2025 року.

Суддя І. В. Бобровська