справа № 208/4651/24
провадження № 2/208/238/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Шабельника Р.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ - «Сенс Банк») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 501436914 у розмірі 351 189,91 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору.

В обґрунтування позову зазначає, що 22.02.2022 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501436914.

Відповідно до умов договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Умовами договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації.

12 серпня 2022 року загальним зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Зазначає, що позивач зобов`язання за договором щодо надання позичальнику кредиту банк виконав у повному обсязі, однак відповідач, як позичальник, свої зобов`язання виконував неналежним чином, тому з метою захисту прав кредитора позивач просить вимоги задовольнити.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 28 червня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.

08.11.2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшли письмові пояснення, у яких останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування зазначив, що відповідач не визнає позовні вимоги оскільки, представник позивача не додав до позовної заяви жодного доказу, який би підтверджував факт укладення сторонами кредитного договору від 22.02.2022 року № 501436914. Зазначає, що жоден із наданих позивачем документів не містить посилань чи підтверджень укладення між сторонами договору № 501436914. Позивач не має в своєму розпорядженні оригіналів документів, які підтверджують укладенням кредитного договору та отримання коштів відповідачем, а сам кредитний договір з додатками не містить підпису відповідача, що в сукупності наявних ознак вказує на його фіктивність. Позивачем через систему Електронний суд було направлено на адресу суду виписки по особовим рахункам, які направленні через ЄСІТС у форматі Word та не містять належного підтвердження стороною позивача, а саме дані документи не містять підпису відповідальної(их) осіб та відмітку (печатку) Банку, аналогічні невідповідності містяться в Меморіальному ордері №956183504 від 22.02.2022 та довідці про ідентифікацію, які не містять особистого підпису відповідача (позичальника).

З урахуванням наведеного, зазначає, що позивачем не доведено на правовому рівні існування між сторонами кредитних відносин, як і сам факт передачі коштів відповідачу, у зв`язку з чим, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що не заперечує про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони відповідача, у задоволенні позову просив відмовити повністю.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501436914 від 22.02.2022, ОСОБА_1 запропонував АТ «Альфа - банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту в сумі 233 000 грн на 48 місяців, за умови фіксованої ставки - 35%.

АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію ОСОБА_1 , що підтверджується акцептом пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501436914 від 22.02.2022.

Відповідно до меморіального ордеру від 22.02.2022 перераховано кошти у розмірі 233 000 грн, із призначенням платежу надання кредиту за кредитним договором №501436914 від 22.02.2022.

Також позивач надав копію паспорту споживчого кредиту .

Відповідно довідки АТ «Сенс Банк» особу ОСОБА_1 ідентифіковано як таку, що уклала договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк».

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування банку внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Відповідно до виписки по рахунку та розрахунку заборгованості станом на 04.08.2023 виникла заборгованість в сумі 260 386,57 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 233 000 грн 00 коп, заборгованості по відсотках 118 189 грн. 91 коп.

04.03.2024 АТ «Сенс Банк» направило ОСОБА_1 досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором №501436914 від 22.02.2022. Однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Згідно із ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно -комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

За змістом частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підпису електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501436914 від 22.02.2022 долучено до матеріалів справи оферту від імені ОСОБА_1 , яка не містить підпису відповідача.

Підписанням електронним підписом цієї оферти, позичальник свідчить про отримання всієї інформації про умови кредитування. Однак такий електронний підпис ОСОБА_1 та номер її ідентифікатору в оферті відсутній.

Відповідний електронний підпис відповідача та номер його ідентифікатора відсутній як в оферті, так і в графіку платежів (Додаток №1), що є невід`ємною частиною угоди, паспорті споживчого кредиту.

При цьому довідка АТ «Сенс Банк» про ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 не містить ні дати, часу, способу такої ідентифікації, а ні дати її складення, інформації про представника банку, який підтвердив ідентифікацію. В цій довідці відсутні будь-які відомості про те, в результаті яких дій було проведено ідентифікацію ОСОБА_1 . Також довідка не містить підпису представника та печатки АТ «Сенс-Банк».

Вищевказане не може бути належним підтвердженням того, що надана до суду оферта від імені ОСОБА_1 на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501436914 від 22.02.2022, була підписана відповідачем та що останній були відомі умови такого договору.

Суд також бере до уваги те, що у наданому позивачем меморіальному ордері № 956183504 від 22.02.2022, містяться відомості про перерахування ОСОБА_1 з рахунку № НОМЕР_1 , грошових коштів у розмірі 233 000,00 грн на рахунок № НОМЕР_2 , отримувачем яких також зазначений ОСОБА_1 .

Крім того, в наданих банком до позовної заяви оферті та акцепті на укладення угоди про надання споживчого кредиту 22.02.2022 зазначено, що кредит надається позичальнику для власних потреб, спосіб видачі переказ коштів на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ «Альфа-Банк»

З матеріалів справи не вбачається та судом не встановлено, що кредитні кошти за офертою та акцептом від 22.02.2022 надійшли на визначені в них рахунок № НОМЕР_3 .

На переконання суду, наведені обставини в своїй сукупності не можуть свідчити про волевиявлення ОСОБА_1 на укладення угоди про надання споживчого кредиту, оскільки матеріалами справи не підтверджується, що відповідач засвідчила як вищевказану оферту, так і додані до неї документи шляхом накладення електронного підпису або електронного цифрового підпису, чи електронного підпису одноразовим ідентифікатором, чи аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису). Відсутність вказаних доказів позбавляє суд правової можливості встановити факт ознайомлення відповідачем із вказаними умовами надання кредитних послуг та їх підписання, що є обов`язковим у разі пред`явлення позивачем вимог щодо стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимоги слід відмовити повністю.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 4 214,28 грн , але у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд ,-

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

Позивач - Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Велика Василькывська, буд. 100.

Відповідач ОСОБА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Суддя Похваліта С. М.