Провадження № 2/641/1513/2025 Справа № 641/1666/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі судді Кожихової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

05.03.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - Тараненко А.І., через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7557105 від 06.02.2024 у розмірі 36 400,00 грн., яка складається з 10 000,00 грн. заборгованість за тілом позики, 26 400,00 грн. заборгованість за процентами від суми позики. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме; судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. покласти на відповідача.

Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що 06.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 7557105 від 06.02.2024 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу грошові кошти (фіксований кредит) в сумі 10000 гривень зі строком кредитування на 360 днів; зі стандартною процентною ставкою 2,20 % в день. ТОВ «Авентус Україна» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, відповідно до умов укладеного договору. Кредитні кошти було надано кредитодавцем шляхом переказу на картковий рахунок позичальника. 23.10.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги за Договором про споживчий кредит № 7557105 від 06.02.2024, який було укладено з відповідачем, в свою чергу, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги ТОВ «Юніт Капітал» відповідно до Договору факторингу № 20/01/2025-01 від 20.01.2025 року, в тому числі й за Договором про споживчий кредит, який було укладено ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 . Відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання, а тому виникла заборгованість за кредитним договором, що становить 36400 гривень, та складається з 10 000,00 грн. заборгованість за тілом позики, 26 400,00 грн. заборгованість за процентами від суми позики. Зазначені обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості.

2.Виклад позиції відповідачки

Відповідачка через свого представника надала до суду відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позовних вимог, та вказала, що в матеріалах справи відсутні акти приймання - передачі, реєстри прав вимог, що переходять до нового кредитора. Враховуючи, що позивачем не доведено наявність у нього права вимоги до відповідача, оскільки долучені до позовної заяви докази не підтверджують факту переходу права вимоги за кредитним договором № 7557105 від ТОВ «АВЕНТУС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», вважає, що позивачем не доведено розмір заборгованості, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову. Також зазначає, що позивач доводить наявність невиконаного відповідачем грошового зобов`язання, посилаючись на укладений з відповідачем договір споживчого кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - веб-сайту позивача, у якому відповідач в момент реєстрації нібито створив власний особистий кабінет, де здійснив заповнення заявки на отримання кредиту та підписав даний договір шляхом використання логіну та пароля електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Однак, надана позивачем паперова копія електронного договору не містить одноразового ідентифікатора у формі алфавітно-цифрової послідовності, підтверджень, що саме цей договір та умови договору, передбачені саме у такому договорі підписав шляхом використання інформаційно-телекомунікаційних систем та розумів відповідач, що він ознайомився і погодився з ними, а також те, що у випадку підписання будь-яких документів відповідачем електронним підписом, такі взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати комісії. За наведеного, копія договору не може вважатися належним та достовірним доказом, оскільки не підтверджує факт підписання договору позики відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам Закону України «Про електронний цифровий підпис». Докази підписання додаткових угод цифровим підписом відсутні. Таким чином, вважає, що надані позивачем суду докази не дають можливості встановити обставини здійснення входу саме відповідачем на веб-сайт товариства за допомогою логіну і пароля особистого кабінету (ідентифікувати особу), надсилання їй товариством одноразового ідентифікатора, прийняття ним пропозиції укласти договір та направлення товариству відповідного повідомлення з одноразовим ідентифікатором. Також стверджує, що позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів (письмових та/або електронних) перерахування грошових коштів на користь відповідача, які б відповідали вимогам процесуального закону та положенням Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 та Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів України». Крім того, вважає, що позивачем також неправомірно нараховано проценти за договором, зокрема нараховано за більший період. Сплата процентів після закінчення строку кредитування є незаконною, у зв`язку із тим, що це не передбачено умовами договору, який укладений між сторонами.

У відповіді на відзив представник позивача, не погоджуючись із доводами відповідачки, вказав, що кредитний договір підписаний відповідачкою з використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та за відсутності належних доказів про те, що Договір укладено іншою особою, можна дійти обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання відповідного договору недійсними. Будучи обізнаним із умовами кредитування, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню за тілом кредиту та відсотками на користь позивача, який набув право вимоги первинного кредитора згідно договору факторингу. 06.02.2024 Товариство ініціювало переказ коштів за Кредитним договором шляхом безготівкового зарахування через компанію ТОВ «ПЕЙТЕК» на платіжну картку (маска- карти) № 5457-08ХХ-ХХХХ-7862, що свідчить про прийняття відповідачем пропозиції кредитодавця - ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА". Отже, первісний кредитор свої зобов`язання щодо надання грошових коштів виконав в повному обсязі, що підтверджується листом копія Листа №12102/24-Е від 27.11.2024 з відміткою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та повідомленням від платіжної системи, яка здійснювала перерахування коштів - ТОВ «ПЕЙТЕК».

Звертає увагу суду, що ТОВ «АВЕНТУС Україна» є небанківською фінансовою установою, та не надає фінансових платіжних послуг. А отже не має повноважень щодо надання документів, що посвідчують переказ коштів (банківських платіжних доручень). Товариство в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого їх зарахування на рахунок отримувача надавачем фінансових платіжних послуг отримувача. Таким чином, оскільки первинний кредитор ініціював платіжну операцію надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого зарахування на рахунок отримувача (Боржника) та надав Копія Повідомленням з відміткою ТОВ «ПЕЙТЕК» про перерахування грошових коштів про те, що відповідне перерахування було здійснено успішно - позивач довів факт отримання відповідачем коштів, а отже зобов`язання останнього за кредитним договором. Також наголошує, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеними договорами, позивач не здійснив жодних додаткових нарахувань і не застосував жодних штрафних санкцій до боржника. Отже, розрахунок заборгованості, наданий попереднім кредитором і позивачем, є беззаперечним доказом факту заборгованості, а тому вважає, що обгрунтованість позовних вимог доведено в повній мірі.

3.Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 06.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 06.05.2025 клопотання представника позивача ТОВ «Юніт Капітал» - Тараненко А.І. про витребування доказів у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Витребувано у АТ КБ "ПриватБанк" (адреса; вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001, , МФО 305299), наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме:

- інформацію чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжну картку маска-картки № НОМЕР_2

- інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок маска-карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період 06.02.2024 11.02.2024 у сумі 10 000,00 грн. (безготівкове зарахування згідно транзакції № 42391392 від 06.02.2024)

- надати інформацію чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком маска-карти № НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

- у разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок маска-карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період 06.02.2024 11.02.2024 у сумі 10 000,00 грн. (безготівкове зарахування згідно транзакції № 42391392 від 06.02.2024), надати первині документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію

- надати повний номер рахунку маска-картки № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на який зараховано кошти

- у випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок маска-карти Боржника).

11.08.2025 до суду від АТ КБ «Приват Банк» надійшла витребувана інформація на підставі ухвали суду від 06.05.2025.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Представник відповідачки та відповідачка в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, у відзиві на позовну заяву просили розгляд справи проводити без участі сторони відповідача.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом доставки судової повістки про виклик до суду в електронному вигляді до електронного кабінету.

Клопотань про відкладення розгляду справи або проведення судового засідання за відсутності представника відповідача або третьої особи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

4.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

06.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 7557105 від 06.02.2024 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу грошові кошти (фіксований кредит) в сумі 10000 гривень зі строком кредитування на 360 днів; зі стандартною процентною ставкою 2,20 % в день.

Відповідно до п. 1.5.1 паспорту споживчого кредиту включно на період строку визначеного в п. 3 паспорту споживчого кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за стандартною процентною ставкою у розмірі 805,20 % річних, що становить 2,20 % від суми кредиту за кожний день користування ним.

Згідно п. 1.5.1 паспорту споживчого кредиту нарахування процентів з заниженою процентною ставкою становить 8,03 % річних, що становить 0,022 % в день від суми кредиту за кожен дань користування ним (а.с. 20-22).

23.10.2024 між ТОВ «АВЕНТУС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», в тому числі право вимоги за кредитними договорами, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув право вимоги грошових коштів.

20.01.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 20/01/2025-01, та у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги коштів за кредитними договорами, а ТОВ «Юніт Капітал» набув право вимоги грошових коштів.

Як вбачається з наданого ТОВ «АВЕНТУС» розрахунку заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 36 400,00 грн., яка складається з 10 000,00 грн. заборгованість за тілом позики, 26 400,00 грн. заборгованість за процентами від суми позики.

Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «Юніт Капітал» до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

5.Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Частинами 1 та 2ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором про відступлення прав вимоги (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідачки вказує, що долучені до позовної заяви докази не підтверджують факту переходу права вимоги за кредитним договором № 7557105 від ТОВ «АВЕНТУС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».

Дослідивши долучені до позовної заяви докази переходу права вимоги, суд зазначає таке.

З долученого до матеріалів справи договору вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» та «ФК «Онлайн фінанс» уклали Договір факторингу № 23.10/24-Ф від 23.10.2024 відповідно до умов якого відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього ДоговоруВ той же час, відповідно до п. 1.5. права вимоги вважаються прийнятими Фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним Акта прийому-передачі Реєстру Боржників (Додаток № 2) (а.с. 41-48).

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 36 400,00 грн (а.с. 49 - 50).

Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024 та платіжною інструкцією №166 від 30 жовтня 2024, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним Договором факторингу (а.с. 55 звор. бік)

Отже, наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується обставина того, що право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру Боржників, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» 23.10.2024, тобто після укладання Кредитного договору № 7557105 від 06.02.2024.

Крім того, з наявного в матеріалах справи договору вбачається, що ТОВ «ФК«Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу №20/01/2025-01 від 20.01.2025 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (а.с. 56-60).

За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 1.3. Догоговору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

В той же час, відповідно до п. 1.4. права вимоги вважаються прийнятими з моменту підписання Акту прийому-передачі Прав Вимог за цим Договором після повної сплати Фактором на користь Клієнта Ціни Продажу.

Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Прав Вимоги - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу № 20/01/2025-01 від 20.01.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 36 400,00 грн ( а.с. 61-62).

Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Прав Вимоги за Договором факторингу № 20/01/2025-01 від 20.01.2025 та платіжними інструкціями №213 від 20.01.2025 та №253 від 10.02.2025 (а.с. 75), яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним Договором факторингу.

За таких обставин, суд відхиляє доводи представника відповідача та вважає, що позивачем належними та достатніми доказами підтверджено перехід права вимоги за кредитним договором щодо ОСОБА_1 .

Щодо доводів представника відповідачки про відсутність доказів укладення кредитного договору шляхом підписання одноразовим ідентифікатором або електронним цифровим підписом, суд зазначає таке.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (стаття 629 ЦК України)

Частиною1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). (ч 1 статті 530 ЦК України)

Відповідно до статті 525, частини 1 статті 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина 1 статті 1048 ЦК України)

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1 статті 625 ЦК України).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з аналізу наведених норм права та матеріалів справи, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

В матеріалах справи містяться підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором С3476, який введено 06.02.2024 21:27:34, та направлений на її номер телефону, копії Паспорту споживчого кредиту, Договору № 7557105 від 06.02.2024 про надання кредиту.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Отже, суд відхиляє доводи відповідачки та вважає, що кредитний договір підписаний відповідачкою належним чином з використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою, дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання відповідного договору неукладеним. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22).

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надав до суду запитувану інформацію щодо рахунків, зокрема підтвердив, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку, підтвердив її фінансовий номер, що відповідає наявному в кредитному договорі. З наданої виписки з рахунку вбачається, що 06.02.2024 було зараховано грошові кошти в сумі 10000 грн.

Факт того, що первісний кредитор свої зобов`язання щодо надання грошових коштів виконав в повному обсязі також підтверджується копією листа № 12102/24-Е від 27.11.2024 з відміткою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та повідомленням від платіжної системи, яка здійснювала перерахування коштів - ТОВ «ПЕЙТЕК».

Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 10000 грн, які зобов`язана була повернути. Строк дії кредитного договору 360 днів, проценти нараховані в межах строку дії кредитного договору за період з 06.02.2024 по 05.07.2024, тобто до моменту переходу права вимоги..

Проте вказаних зобов`язань відповідачка не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. заборгованість за тілом позики..

За вказаних обставин, суд уважає, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідачка отримала кредитні кошти за договором № 7557105 від 06.02.2024, проте не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти не повернула, тому наявні підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в сумі 10000 грн .

Вирішуючи питання щодо правомірності нарахування процентів в сумі 26400 грн, суд ураховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

За умовами п.п. 1.5 кредитного договору заборгованість за процентами була розрахована за період з 06.02.2024 по 06.03.2024 за зниженою процентною ставкою 0,022% в день, а починаючи з 07.03.2024 по 05.07.2024 з урахуванням стандартної процентної ставки в день 2,2%.

Так, 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023.

Указаним Законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема статтю 8 доповнено частиною п`ятою такого змісту «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %».

Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (Розділ 4 Прикінцеві та перехідні положення, частина 17), тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2.5 %; протягом наступних 120 днів 1.5 %.

Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» частиною 2 розділу 2 Прикінцеві та перехідні положення встановлено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що за умови продовження строку дії договору, починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %, тобто має бути застосовано поетапне зменшення розміру денної процентної ставки.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за процентами в період з 06.02.2024 по 06.03.2024 нараховувалась за денною відсотковою 0,022 %, за період 07.03.2024 по 22.04.2024 - за денною відсотковою ставкою 2,2 %, що не суперечить вимогам вищезазначених норм законодавства та становить 10120 грн.

Разом з тим, за період з 23.04.2024 по 05.07.2024, за умови того, що дія договору продовжувалася, нарахування за відсотковою ставкою 2,2 % є таким, що суперечить пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень ст. 8 Закону «Про споживче кредитування», оскільки з 23.04.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %.

Отже, за вказаний період слід здійснити перерахунок нарахованих відсотків за користування кредитними коштами з 23.04.2024 по 05.07.2024 ( 74 днів) * 150 грн (1,5 % від 10000 грн), що становить 11 100 грн

За таких обставин, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідачки повинен становити 31220 грн, що складається із 10000 грн розмір заборгованості за тілом кредиту, 21220 грн ( 10120 грн ( за період з 06.02.2024 по 22.04.2024) + 11100 ( за період з 23.04.2024 по 05.07.2024) розмір заборгованості за відсотками.

6.Висновки за результатами розгляду позовної заяви

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення заборгованості в загальній сумі 31220 грн. В іншій частині задоволення позову належить відмовити.

7. Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1та ч. 2ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернені до суду ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» сплачено 2422,40 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 10678 від 26.02.2025.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову пропорційно 85,77 % заявленим вимогам (31220 х 100/36400), відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 2077,69 грн (2422,40 грн (сплачений судовий збір) х 85,77 %).

Представник позивача також просить стягнути з відповідача 7000 грн витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді позивачем надано договір про надання правової допомоги № 10/02/2025 від 10 лютого 2025 року, додаткову угоду № 2 від 10 лютого 2025 року, акт приймання-передачі наданих послуг із переліком наданих послуг від 10 лютого 2025 року.

Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Allia№ce Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19.

Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.

На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.

Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 гривень.

Заявлені витрати на правову допомогу у даній справі на користь адвоката в сумі 7000 грн є неспіврозмірною до ціни позову та складністю справи, враховуючи, що її розгляд відбувся у порядку спрощеного позовного провадження, отже в заявленій сумі не підлягають відшкодуванню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги.

Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 7557105 від 06.02.2024 у розмірі 31220 (тридцять одна тисяча двісті двадцять) грн, яка складається з 10 000,00 грн заборгованість за тілом позики, 21220 грн заборгованості за процентами від суми позики

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» сплачений судовий збір в розмірі 2077 (дві тисячі сімдесят сім) грн 69 (шістдесят дев`ять) коп та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud. Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса; АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», , адреса: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4, літ. А, офіс 10

Треті особи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», адреса; 03062, м. Київ, пр. Берестейський, будинок 90-А, ЄДРПОУ 41078230

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн фінанс», адреса; 02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, будинок 34, офіс 511, .

Повний текст судового рішення складено та підписано 18.08.2025.

Суддя Г.В.Кожихова