Справа № 496/1878/25
Провадження № 2/496/1963/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Сурженко К.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахування індексу інфляції, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитини повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що 03 серпня 2022 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1594.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 688 від 17 червня 2020 року, видане повторно Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

На даний момент відповідач проживає окремо від сім`ї, син проживає разом із позивачкою та знаходяться на її утримані. Малолітній син є дитиною з інвалідністю, про що свідчить медична документація індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю №800 від 13.11.2024 року.

Відповідач не виконує свої батьківськи обов`язки щодо матеріального забезпечення дитини, хоча є працездатним чоловіком та має об`єктивні можливості для отримання доходів на утримання себе, та свого сина.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 03 серпня 2022 року між сторонами був укладений шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1594. (а.с. 11)

Сторони є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 688 від 17 червня 2020 року, видане повторно Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). (а.с. 10)

Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить витяг з реєстру територіальної громади (а.с. 12) та з медичної документації. (а.с. 13-15)

Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Приймаючи до уваги те, що обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, при цьому відповідач не виконує свої обов`язки, встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, а тому суд дійшов висновку, що він зобов`язаний утримувати свого малолітнього сина та забезпечувати належний рівень його життя.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги те, що відповідач має працездатний вік, доказів, які б свідчили про незадовільний стан здоров`я відповідача, або які б підтверджували знаходження на його утриманні непрацездатних осіб, або сплати аліментів іншим дітям суду не надано, приймаючи до уваги заяву відповідача про визнання позову, а тому чим суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у зазначеному позивачкою розмірі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову,

За таких обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 к., а решта судового збору у розмірі 605 грн 60 к. має бути компенсований за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Куруючись ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 04.01.2021 року, органом 5139, РНОКПП: НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 16.10.2024 року, органом 5116, РНОКПП: НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахування індексу інфляції, щомісячно, починаючи з 31.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 04.01.2021 року, органом 5139, РНОКПП: НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 к., решту судового збору у розмірі 605 грн 60 к. компенсувати за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Повний текст рішення складено 05 серпня 2025 року.

Суддя Л.О. Пендюра