Справа № 536/1876/25
Провадження № 2-н/536/306/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Река А.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Кременчуцького районного суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, що виникла у період з червня 2022 року по січень 2025 року включно у розмірі 2172,23 грн. за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання положень частини п`ятої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України з Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшла інформація, яка отримана судом 14 серпня 2025 року, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

За змістом ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу, суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальні послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою, зазначеною стягувачем в заяві про видачу судового наказу не зареєстрований, відповідно до наданого договору дарування від 23.02.2013 року та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №705113 від 23.02.2013 року йому належить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 . Водночас стягувачем не доведено, що боржник є споживачем природного газу за об`єктом: АДРЕСА_1 , оскільки у наданих документах вказано лише про належність ОСОБА_1 1/2 частки житлового будинку, а не квартири АДРЕСА_4 .

Крім того, суддя враховує положення ст. 322 ЦК України, відповідно до яких власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, всупереч вимогам наведеної статті, суду не було надано належних та допустимих доказів по справі на підтвердження права власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, вважаю необхідним відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу.

Також, необхідно роз`яснити, що заявник може звернутися до суду із зазначеними вимогами в спрощеному позовному провадженні (частина 2 статті 161 ЦПК України).

Керуючись статтями 2, 19, 23, 34, 160-165, 258-261, 268, 351-355 ЦПК України,-

Ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяА. С. Река