Провадження №2-о/523/438/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №15, в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою в якій просить встановити факт смерті її чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що він помер на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Донецьк, Донецької області, Україна. Оскільки документи, видані на території непідконтрольній державним органам України, позбавляють її право отримати належні документи в підтвердження смерті чоловіка для оформлення факту смерті, тому вона вимушена звернутися до суду.

ОСОБА_1 направила заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Факт, який просить встановити заявник, потрібен для отримання свідоцтва про смерть зразка, встановленого законодавством України.

Письмовими матеріалами встановлено, що заявниця ОСОБА_3 13 серпня 1988р. уклала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого на підставі складаного актового запису № 374 від 13.08.1988р. у Петровському районному ЗАГС м. Донецька.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав в м. Донецьк, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Донецької області, м. Донецьк, причина смерті: «Фіброзно-кавернозний туберкульоз», що підтверджується представленою копією лікарського свідоцтва про смерть №376 від 01 лютого 2017р., виданого закладом охорони здоров`я.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Місто Донецьк відноситься до Донецької міської громади України та є тимчасово окупованою територією України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

За положеннями ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий вищенаведеними органами, особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, враховуючи вказані норми, оцінивши усі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що вимога є обґрунтованою і доведеною, оскільки м. Донецьк, Донецької області розташоване на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому є всі підстави для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з вимогами ч.4 ст.317 та п.8 ч.1 ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.2,5,10,258,259,263-265,268,273,293-294,315-319,354 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, Донецької області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території м. Донецьк, Донецької області, Україна, причина смерті: «Фіброзно-кавернозний туберкульоз».

Рішення суду є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повне рішення суду складено 14 серпня 2025р.

Суддя