Номер провадження: 6/205/273/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про надання дозволу на примусове проникнення до нерухомого майна боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про надання дозволу на примусове проникнення до нерухомого майна боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_4, боржником за яким є ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Вжитими заходами приватного виконавця встановлено, що у боржника на праві власності перебуває нерухоме майно - будівлі і споруди за адресою АДРЕСА_1 .

Далі заявник зазначає, що починаючи з 16.07.2025 року з боржником з приводу опису майна велись перемовини та з метою ознайомлення боржника з проектом постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника і погодження дати опису, на вайбер боржника було направлено примірник постанови. Надалі виконавцем було вирішено, що виконавчі дії будуть вчинятись 31.07.2025 року. Приватним виконавцем, з метою проведення виконавчих дій щодо опису майна боржника 29.07.2025 року було направлено боржнику вимогу про проведення виконавчих дій 31.07.2025 року з 10 до 16 години. Точний час проведення виконавчих дій можливо було погодити з виконавцем за телефоном або через електронну пошту офісу ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що також зазначено у вимозі від 29.07.2025 року. Також, боржнику було направлено на вайбер лист за вих. № 8395 від 31.07.2025 року щодо взяття нерухомого майна на зберігання або надати на адресу офісу заяву про відмову щодо відповідного зберігання майна.

Далі заявник зазначає, що на електронну адресу офісу виконавця 31.07.2025 року адвокатом Жура Наталією Володимирівною, яка діє в інтересах ОСОБА_1 було подано клопотання в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» про недопущення порушення прав ОСОБА_1 та не вчинення виконавчих дій щодо опису майна, яке перебуває під іпотекою.

У подальшому боржник почала всіляко ухилятись від виконання наведених судових рішень та чинити перешкоди у доступі виконавцю до означеного вище майна.

У зв`язку з вищевикладеним державний виконавець просить суд вирішити питання про надання дозволу на примусове проникнення до нерухомого майна, яке перебуває у власності та володінні боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме доступу до будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 (згідно експлікації), також до будівель літ. А-2, К-1, Л-1, М-1, П-1, Р, С , Т-1, У-1, Х-1, Ф-1, Ц, Ю, 4-1,2, Ш, Щ, № 1,2,7-15,18-25 (№№8, 7, 9, 13, 14, 18, 22, 21, 23) І- VII - мостіння, А1-1, 2, А2-1,2,3,4,5,6,7,8,9,10, які знаходяться (розміщені, перебувають) за адресою АДРЕСА_1 , для належного та об`єктивного виконання виконавчого провадження, з метою захисту інтересів стягувача, виконавцю, для здійснення опису майна боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, необхідно отримати доступ в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного чи приватного виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович у судовому засідання подання про надання дозволу на примусове проникнення до нерухомого майна боржника ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з мотивів, що в ньому викладені.

Суд, заслухавши приватного виконавця, дослідивши матеріали подання та виконавчого провадження, доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання: 1) виконавчого листа № 203/1420/13-ц від 14.01.2014 року, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сигма» () та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сигма» () та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 0 від 29.11.2006 року - 12 466 498,96 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 8 932 565,57 грн., заборгованості за відсотками - 3 533 933,39 грн.; 2) виконавчого листа № 203/7069/23 від 13.08.2025 року, виданого Шевченківським районним судом м. Дніпра про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) судового збору у розмірі 13420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп.; 3) виконавчого листа № 203/7069/23 від 13.08.2025 року, виданого Шевченківським районним судом м. Дніпра про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ), інфляційні втрати у розмірі 37 100 443 (тридцять сім мільйонів сто тисяч чотириста сорок три) грн. 67 коп. та 3% річних 4 043 243 (чотири мільйона сорок три тисячі двісті сорок три) грн. 93 коп.

Згідно відомостей, які містяться у матеріалах виконавчого провадження, зокрема Інформаційної довідці від 15.08.2025 року, в базі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно містяться відомості про належність на праві приватної власності нерухомого майна боржнику ОСОБА_1 , а саме: будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 , (база відпочинку « Меридіан »).

Матеріалами справи підтверджено, що 29.07.2025 року приватним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 направлено вимогу № 8299 щодо доступу до об`єкта нерухомого майна - будівлі і споруди за адресою АДРЕСА_1 , на 31.07.2025 року, з метою проведення виконавчих дій, а саме для опису та арешту майна боржника.

Матеріалами справи також підтверджено, що 07.08.2025 року приватним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 направлено повторно вимогу № 9063 щодо доступу до об`єкта нерухомого майна - будівлі і споруди за адресою АДРЕСА_1 , на 12.08.2025 року, з метою проведення виконавчих дій, а саме для опису та арешту майна боржника.

Також, матеріалами справи підтверджено, що 12.08.2025 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, неможливість потрапити до об`єкту опису, а саме до будівлі і споруди за адресою АДРЕСА_1 , про що складено Акт приватного виконання від 12.08.2025 року.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом

Згідно з п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Пунктом 13 ч.3 ст. 18 вказаного Закону визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Вищенаведені норми матеріального закону надають виконавцеві право звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння такої особи.

Суд із вказаного приводу зазначає, що згідно ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Також згідно із ст. 311 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла та іншого володіння особи є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Згідно із п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Однак при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином конституційна гарантія недоторканності житла або іншого володіння особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване, ґрунтуватись на принципі пропорційності, а суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Тобто юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/41727/19-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 761/37339/19.

В даному випадку вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд встановив, що такий боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій.

Так само, з наданих суду матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржник будучи обізнаною про зобов`язання, які покладені на неї рішенням суду, за весь час не вчинила жодних реальних дій, спрямованих на виконання рішення суду. Станом на 15.08.2025 року жодних грошових коштів, з метою виконання виконавчих документів, боржником сплачено не було.

При цьому матеріалами провадження підтверджено, що виконавцем вимогою від 07.08.2025 року було повідомлено боржника про проведення виконавчих дій щодо опису вказаного майна. Однак виходом на місце знаходження нерухомого майна 12.08.2025 року, за адресою АДРЕСА_1 , боржник ОСОБА_1 відмовила виконавцю у доступі на територію туристичної бази виконавцю, стягувачу та його представнику, заперечувала проти проведення опису майна, відчинити ворота відмовилась.

Так само матеріалами провадження підтверджено, що, виконавцем прийнято рішення відкласти проведення виконавчих дій для належної організації їх проведення, про що складено акт приватного виконавця від 12.08.2025 року за підписом стягувача та його представника. Надалі, на електронну адресу офісу виконавця надійшов лист боржника від 12.08.2025 року. У своєму листі боржник повідомив, що 11.08.2025 року Першим Правобережним відділом ДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпро проведений опис нерухомого майна, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , про що складена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 і майно передано на зберігання Благодійній організації Благодійний Фонд «Незламна Варта». Також боржником зазначено, що майно перебуває в іпотеці. Будучи присутньою, під час того як виконавець приїхав 12.08.2025 року за адресою АДРЕСА_1 , боржник не повідомила виконавця про всі ці обставини, проте виконавця на територію туристичної бази - не пустила. Вже листом від 12.08.2025 року повідомила виконавця про проведений 11.08.2025 року опис, про передачу майна на зберігання Благодійному фонду (сторонній особі), та повідомила що у разі опису майна приватним виконавцем заперечує проти передачі майна на зберігання «сторонній особі» .

Аналізуючи наведені обставини, зокрема щодо поведінки боржника, яка полягала у тому числі в активних діях у вигляді перешкоджанню виконавцю у доступі на територію такого майна, суд доходить висновку, що така поведінка сторони виконавчого провадження вочевидь є недобросовісною, та такою, що свідчить про фактичне ухилення від виконання рішення суду. Як вбачається з матеріалів подання, приватним виконавцем вчинені всі необхідні дії з метою належного виконання рішення суду про стягнення боргу з боржника, які виявились безрезультатними, у тому числі через протидію боржника щодо вчинення таких дій.

Суд зазначає, що незгода боржника з діями виконавця не є підставою для перешкоджання професійній діяльності останнього, а має проявлятись у реалізації права на оскарження таких дій.

Враховуючи, що приватний виконавець вжив усіх можливих, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», заходів з метою виконання рішення суду, в тому числі, неодноразово звертався з вимогами до боржника, відтак вичерпав усі можливості виконати рішення суду.

В рекомендаціях, викладених у висновку Консультативної ради європейських суддів №13 (2010)» Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень» (ССJE 2010) Final м. Страсбург, 19 листопада 2010 року зазначено, що на заключному етапі саме суддя повинен вживати всіх можливих заходів, щоб забезпечити виконання судового рішення.

В даному випадку буде дотримана пропорційність втручання в особисті права особи, щодо недоторканості володіння особи, з суспільним інтересом держави щодо обов`язковості виконання рішення суду.

Суд також звертає увагу, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника, передбачений положенням ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи вищевказані письмові докази ухилення боржника від виконання судового рішення, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про надання дозволу на примусове проникнення до нерухомого майна боржника ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 1, 5, 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 354, 439 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про надання дозволу на примусове проникнення до нерухомого майна боржника ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

2. Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозову Олександру Миколайовичу, на примусове проникнення до нерухомого майна, яке перебуває у власності та володінні боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме, надати доступ до будівель та споруд туристичного комплексу бази відпочинку « Меридіан »: всіх будівель, всіх споруд, всіх приміщень, всіх складів, всіх самочинних будівництв (згідно експлікації), також до будівель літ. А-2, К-1, Л-1, М-1, П-1, Р, С , Т-1, У-1, Х-1, Ф-1, Ц, Ю, 4-1,2, Ш, Щ, № 1,2,7-15,18-25 (№№8, 7, 9, 13, 14, 18, 22, 21, 23) І- VII - мостіння, А1-1, 2, А2-1,2,3,4,5,6,7,8,9,10, які знаходяться (розміщені, перебувають) за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.В. Мовчан

.