АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 серпня 2025 року

м. Чернівці

справа № 727/5281/24

провадження № 22-ц/822/720/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Одинака О. О., Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про витребування майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 25 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 червня 2025 року.

Встановлено строк до 04 серпня 2025 року для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Витребувано із Шевченківського районного суду міста Чернівці матеріали цивільної справи № 727/5281/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про витребування майна.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про зупинення провадження у справі № 727/5281/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про витребування майна, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 716/2603/24 за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Звертає увагу на те, що у провадженні Заставнівського районного суду Чернівецької області перебуває справа № 716/2603/24 за заявою ОСОБА_3 , предметом розгляду якої, зокрема, є визнання недієздатним ОСОБА_2 .

Вважає, що недієздатність позивача у цій справі, яка може бути встановлена за наслідками розгляду справи № 716/2603/24, виключає можливість завершення розгляду справи № 727/5281/24 та ухвалення рішення по суті спору.

Ознайомившись із клопотанням ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що у його задоволенні слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині першій статті 371 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

ЄСПЛ вказав, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі

№ 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».

Отже, при вирішенні клопотання щодо зупинення апеляційного провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд має враховувати приписи статті 367 ЦПК України, якою регламентується межі розгляду справи судом апеляційної інстанції й не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».

Згідно з частинами першою-третьою, шостою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів зауважує, що предметом позову у справі є витребування на користь ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 .

Як на підставу позову ОСОБА_2 посилався на те, що є законним власником спірної квартири і остання вибула з володіння позивача поза його волею, на підставі недійсного правочину, який не породжує правових наслідків для нього, а також зазначав, що має право витребувати належне йому майно у відповідності до положень статей 387 та 388 ЦК України.

З урахуванням предмету і підстав позову у цій справі, колегія суддів приходить до висновку, що не може свідчити про об`єктивну неможливість розгляду справи про витребування майна із чужого незаконного володіння до вирішення іншої справи, у даному випадку до вирішення справи № 716/2603/24 за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, оскільки підставами зупинення у такому випадку може бути неможливість суду встановити та оцінити певні конкретні обставини - факти, що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних у матеріалах справи доказів, неможливість здійснити перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, відповідно до викладених у ньому висновків.

Проте, здійснений апеляційним судом аналіз зібраних у справі доказів вказує на те, що їх зміст та обсяг дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, так і здійснити перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 716/2603/24 не відповідатиме приписам пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України та призведе до безпідставного затягування розгляду справи, нездійснення розгляду справи упродовж розумного строку, що суперечитиме засадам цивільного судочинства та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 365 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 727/5281/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про витребування майна, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 716/2603/24 за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді Чернівецького

апеляційного суду: Олександр ОДИНАК

Мирослава КУЛЯНДА

Наталія ПОЛОВІНКІНА