Справа № 509/3169/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в с. Овідіополь, Одеської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_4

про встановлення безкоштовного земельного сервітуту,

учасники цивільного провадження по справі:

позивач ОСОБА_1 , та його представник адвокат Савенко Л.Ю., адвокат Приміч Д.В., адвокат Бобрешова С.А., адвокат Козирська О.Є.

відповідачка ОСОБА_3 та її представник адвокат Сердюков Б.Л.

відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Коверга Г.В.

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_4 , суд,-

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2021 року представник позивача звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення безкоштовного земельного сервітуту, в подальшому представник позивача відповідно до ст.ст.43,49,51 ЦПК України зменшив свої позовні вимоги. Спірні земельні ділянки знаходяться на території на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

Позиція сторін.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 0,5 га, кадастровий номер :01:002:0281, яку в подальшому вона розділила на чотири частини, три з яких продала.

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу придбав у ОСОБА_8 земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:009:0006) будівництва і обслуговування житлового будинку за 139 705 гривень 86 копійок.

Тобто позивачу належать права володіння, користування та розпоряджання вищевказаною земельною ділянкою, однак проїзд на земельну ділянку позивача ОСОБА_1 проходить через дорогу, що знаходиться на суміжних земельних ділянках, які належали ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .

Належна на праві власності ОСОБА_1 , земельна ділянка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а тому він має право на вільний проїзд (прохід) до належної йому земельної ділянки.

З урахуванням вищевикладеного позивач ОСОБА_1 вважає, що він має право на встановлення безкоштовного земельного сервітуту (право користування до земельної ділянки, право проходу та проїзду), який полягає у праві проходу та проїзду, через наступні земельні ділянки: 1. Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:009:0052, що належить ОСОБА_5 ; 2. Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:009:0002, що належить ОСОБА_6 ; 3. Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :02:009:0003, що належить ОСОБА_9 .

У зв`язку із тим, що відповідачі відмовляються укласти договір сервітуту, позивач ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з вищевказаною позовною заявою.

27.10.2021 р. від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Савенко Л.А. надійшла уточнена позовна заява до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про встановлення безкоштовного земельного сервітуту, а саме:

встановити на користь ОСОБА_1 безкоштовні земельні сервітути на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:009:0052): код 07.01 - право проходу та проїзду на велосипеді; код 07.02 - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, код 07.03 - право прокладання та експлуатації лінії електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій;

код 07.05 - право відводу води із своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню ділянку, Загальною площею 439,51 кв.м (згідно креслення З Експертного висновку КП «Центр інженерних досліджень», наданого на підставі договору N?9310 від 10.09.2021р.

Встановити на користь ОСОБА_1 безкоштовні земельні сервітути на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :02:009:0002): код 07.01 - право проходу та проїзду на велосипеді; код 07.02 - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; код 07.03 - право прокладання та експлуатації лінії електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; код 07.05 - право відводу води із своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню ділянку. Загальною площею 1,01 м' (згідно креслення 4 Експертного висновку КП «Центр інженерних досліджень», наданого на підставі договору N?9310 від 10.09.2021р.

Уточнену позовну заяву обґрунтував тим, що на замовлення позивача ОСОБА_1 було проведено експертизу в КП «Центр інженерних досліджень» та надано наступний варіант безкоштовного земельного сервітуту, для повноцінного користування ОСОБА_1 своєю земельною ділянкою та найменш обтяжливим для Відповідачів способом: - на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:009:0052) код 07.01 - право проходу та проїзду на велосипеді; код 07.02 - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; код 07.03 - право прокладання та експлуатації лінії електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; код 07.05 - право відводу води із своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню ділянку.

Загальною площею 439,51 м' (креслення 3 Експертного висновку КП «Центр інженерних досліджень», наданого на підставі договору N?9310 від 10.09.2021 року); - на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :02:009:0002) код 07.01 - право проходу та проїзду на велосипеді; код 07.02 - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; код 07.03 - право прокладання та експлуатації лінії електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; код 07.05 - право відводу води із своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню ділянку. Загальною площею 1,01 м (креслення 4 Експертного висновку КП «Центр інженерних досліджень», наданого на підставі договору N?9310 від 10.09.2021 року). Загальна площа сервітутів на обох земельних ділянках складатиме 440,52 м.

В ході судового розгляду представник позивача фактично підтримав уточнені позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2 , та її представник копію позову та матеріали до нього отримали належним чином, до суду направили письмові пояснення на позовну заяву в яких просила в повному обсязі відмовити у задоволені уточненої позовної заяви, посилаючись на наступне.

Відповідач ОСОБА_2 , вважає, що площа земельної ділянки, яка підлягає у наданні в порядку сервітуту відповідно до наведеного висновку є занадто великою, та такою, що не відповідає дійсним потребам позивача, та порушує право власності за земельну ділянку відповідача ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_2 реалізує своє право на встановлення земельного сервітуту до належної їй на праві власності земельної ділянки. ТОВ «ТЕРРА КОМ» виготовлено кадастрову зйомку та визначено технічну можливість встановлення сервітуту на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:009:0052 відповідно до якої площа земельної ділянки, яка підлягає у наданні в порядку сервітуту з достатньою на думку відповідача ОСОБА_2 , для користування сторін у справі.

ОСОБА_2 вважає позовні вимоги ОСОБА_10 фактично таким, що позбавляють права власності частки земельної ділянки відповідачки, а такі вимоги суперечать вимогам ст.ст. 316. 317 ЦК України.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник копію позову та матеріали до нього отримали належним чином, відзив в порядку ст.178 ЦПК України до суду не направили.

Рух справи.

17 червня 2021 року ухвалою суду було задоволено заяву про забезпечення позову та накладено заборону на вчинення будь-яких дій відносно спірних земельних ділянок.

01 липня 2021року ухвалою Овідіопільського райсуду Одеської області позовну заяву було залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків.

07 липня 2021року Овідіопольським райсудом Одеської області відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

16 листопада 2021 року ухвалою суду було вилучено у якості відповідачки ОСОБА_9 за клопотанням позивача.

06 грудня 2021 року Овідіопольським районним судом Одеської області було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_4

10 грудня 2021 року ухвалою Овідіопільського райсуду Одеської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Савенко Л.А. про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

25 серпня 2022 року ухвалою суду було призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі було зупинено.

В подальшому було відновлено провадження у справі.

16 квітня 2024 року ухвалою суду залучено правонаступника на стороні відповідача, а саме: замінено відповідача після смерті ОСОБА_6 на ОСОБА_3 .

З урахуванням позову та пояснень на позовну заяву до нього та позицією учасників цивільного провадження, суд відповідно до ст.223 ч.3 п.1 ЦПК України вирішив провести судовий розгляд справи за відсутності відповідача.

Дослідивши надані ними докази суд приходить до висновку, що вимоги зазначені в позовній заяві підлягають частковому задоволенню, в зв`язку з наступним:

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які встановлені судом.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №089043, ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 0,5 га, яка розташована 4-1 масив 10, ж/м «Дружний», с. Мізікевича, Овідіопільського району Одеської області.

11.09.2007р. відповідно до Акту про встановлення в натурі меж земельних ділянок, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд громадянці ОСОБА_5 АДРЕСА_2 на підставі договорів дарування земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопільського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. було встановлено в натурі межі земельної ділянки загальною площею 0,2 га громадянці ОСОБА_5 , що також підтверджується актом приймання-передачі межових знаків на зберігання від 11.09.2007 р.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:009:0006) на підставі договору купівлі-продажу (серія та номер:295), посвідченого 21.04.2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котовою Оленою Вікторівною. Цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Відповідачці ОСОБА_2 належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:009:0052 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за № 73827479 від 20.03.2025 року видане Хаджибейською державною нотаріальною конторою у місті Одеса.

Відповідачу ОСОБА_6 , належала земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:009:0002.

З матеріалів справи вбачається, що для проходу (проїзду) на земельну ділянку, що належить позивачу ОСОБА_1 необхідно проходить через дорогу, що знаходиться на суміжних земельних ділянках, які належать відповідачам по справі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що підтверджується планом.

Позивачем ОСОБА_1 було долучено до матеріалів справи висновок експертів КП «Центр інженерних досліджень», якими було надано наступний варіант безкоштовного земельного сервітуту, для повноцінного користування ОСОБА_1 своєю земельною ділянкою:

- на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:009:0052)

код 07.01 - право проходу та проїзду на велосипеді;

код 07.02 - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху;

код 07.03 - право прокладання та експлуатації лінії електропередачі, зв?язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій;

код 07.05 - право відводу води із своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню ділянку.

Загальною площею 439,51 м' (креслення 3 Експертного висновку КП «Центр інженерних досліджень», наданого на підставі договору N?9310 від 10.09.2021 року);

- на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :02:009:0002)

код 07.01 - право проходу та проїзду на велосипеді;

код 07.02 - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху;

код 07.03 - право прокладання та експлуатації лінії електропередачі, зв?язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій;

код 07.05 - право відводу води із своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню ділянку.

Загальною площею 1,01 м (креслення 4 Експертного висновку КП «Центр інженерних досліджень», наданого на підставі договору N?9310 від 10.09.2021 року). Загальна площа сервітутів на обох земельних ділянках складатиме 440,52 м.

Однак, 25 серпня 2022 р. ухвалою суду було призначення по справі судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до висновку № 23-2716 від 12.06.2023 року судового експерта Ярован В., зазначено наступне.

Можливість влаштування проходу або проїзду до належної па праві власності ОСОБА_1 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:009:0006 для будівництва і обслуговування житлового будинку, без встановлення земельного сервітуту відсутня.

В результаті досліджень визначено один технічно можливий варіант для влаштування проходу та проїзду, до належної на праві власності ОСОБА_1 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_5 й номер :02:009:0006 для будівництва і обслугов Я ії будинку через частину земельної ділянки ОСОБА_5 : АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:009:0052 із виїздом через земельну ділянку Одеська область, Овідіопольський р-н, Таїровська селищна рада, №39/1 за кадастровим номером :02:009:0171 на дорогу загального користування (вул. Будівельників).

Відповідно до Класифікатора обмежень та обтяжень у використанні земельних ділянок, затв. наказом Держкомзему №643 від 29.12.2008р. запропонований варіант сервітуту відповідатиме - код типу обмеження - 02.03. (земельний сервітут). Код обмеження (обтяження) у використанні земельної ділянки 02.03.01 («сервітут на право проходу та проїзду на велосипеді»), («сервітут на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху»).

На розгляд суду пропонується один варіант встановлення земельного сервітуту код 02.03.01 («сервітут на право проходу та проїзду на велосипеді»), («сервітут на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху») на частину земельної ділянки гр. ОСОБА_2 кадастровий номер :02:009:0052 площею 0,0117 га (117 м"). Межі контуру частини земельної ділянки кадастровий номер 51237 55800:02:009:0052 пл. 0,0117 га., на яку буде розповсюджуватись дія земельного сервітуту.

Таблиця координат кутових, поворотних точок частини земельної ділянки кадастровий номер :02:009:0052 площею 0,0117 га., на яку пропонується накладення сервітуту на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху: кутова точка А: 5129845,8,0900; кутова точка Б: 5129847,9,0436; кутова точка В: 5129848,4,4457; кутова точка Г: 5129825,7,1040; кутова точка Д: 5129823,1,7334; кутова точка Є: 5129826,5,0500.

Графічно запропонований варіант встановлення земельного сервітуту зображено у додатку В «Варіант встановлення земельного сервітуту на частину земельної ділянки гр. ОСОБА_2 кадастровий номер :02:009:0052 з правом проходу та проїзду на велосипеді та проїзду на транспортному засобі по наявному шляху.».

Відповідно до статті 401 Цивільного кодексу України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. 2. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).»

Частиною першою статті 98 Земельного кодексу України визначено, що: право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Пунктом «а» ч.1 ст.99 Земельного кодексу України встановлено, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: б)право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху».

Частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України визначено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду». Частина перша статті 100 Земельного кодексу України говорить, про те, що: «сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду».

Відповідно до частини четвертої статті 98 Земельного кодексу України: «земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Стаття 403 Цивільного кодексу України встановлює: «сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку».

Відповідно до частини третьої статті 403 Цивільного кодексу України: особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Відповідно до правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 20 травня 2020 року у справі № 308/8156/14-ц встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Ст.ст.92,93,98,102 ЗК України передбачено користування земельною ділянкою на праві постійного користування, оренди, сервітуту, емфітевзису та суперфіцію.

Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Згідно з правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 17 січня 2019 року у справі № 607/12777/17 закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що обслуговування та користування будинковолодінням є неможливим без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки.

Отже, проаналізувавши вище написане, суд дійшов до висновку, що має враховуватися, що: правове регулювання дій щодо встановлення сервітуту має здійснюватися виключно між власником (володільцем) земельної ділянки та особою, яка має намір нею користуватися, а тому необхідно визначити суб`єктний склад спірних правовідносин відповідно до частини другої статті 402, частини другої статті 404 ЦК України (правовий висновок, викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2018 року у справі № 642/3165/17 (провадження № 61-14776св18); метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задоволення такої потреби в інший спосіб, тобто якщо власник земельної ділянки відмовляється укласти угоду про встановлення земельного сервітуту або сторони не можуть дійти згоди про його умови (правовий висновок, викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 351/1146/16-ц (провадження № 61-14776св18).

Стаття 41 Конституції України та глава 23 розділу 1 Книги третьої Цивільного кодексу (ЦК) України закріплюють основоположні принципи права власності, основним з яких є її непорушність. Законодавець імперативно зазначає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів».

За положеннями ч.1,2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Аналіз норм чинного законодавства свідчить, що метою сервітуту є задоволення потреб власника, землекористувача земельної ділянки або іншої заінтересованої особи для ефективного використання земельної ділянки; умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб. У рішенні суду має бути чітко визначено обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Речове право у вигляді сервітуту дає змогу власникові повною мірою реалізувати надані йому правомочності щодо належного цій особі майна і забезпечити його ефективне використання, а також передбачає право на задоволення немайнових інтересів інших осіб, речове право яких на чужу річ не пов`язана зі здійсненням майнових прав.

Відповідно до правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду згідно з постановою від 26.03.2020 у справі № 383/153/17 системний аналіз положень законодавства дає підстави для висновку про можливість встановлення земельного сервітуту шляхом надання права проїзду та проходу через належну іншій особі земельну ділянку у разі, якщо задовольнити таку потребу у будь-який інший спосіб неможливо.

Згідно ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВРкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням вищевикладеного, взявши до уваги висновок судового експерта, суд вважає про те, що необхідно частково задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки у позивача відсутня можливість використовувати свою власність у повному обсязі, тому порушене право позивача підлягає захисту згідно, а саме шляхом встановлення сервітуту на земельну ділянку відповідачів.

Судові витрати:

На підставі ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Керуючись ст.ст.259,263-265,268,354,440 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_4 , про встановлення безкоштовного земельного сервітуту задовольнити частково.

Встановити на користь ОСОБА_1 безкоштовний земельний сервітут код 02.03.01 («сервітут на право проходу та проїзду на велосипеді»), код 02.03.02 («сервітут на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху») на частину земельної ділянки ОСОБА_2 , кадастровий номер :02:009:0052 площею 0,0117 га (117 кв.м). Межі контуру частини земельної ділянки кадастровий номер :02:009:0052 площею 0,0117 га., (117 кв.м.), на яку буде розповсюджуватись дія земельного сервітуту.

Координати кутових, поворотних точок частини земельної ділянки кадастровий номер :02:009:0052 площею 0,0117 га., на яку накладається сервітут на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху: кутова точка А: 5129845,8,0900; кутова точка Б: 5129847,9,0436; кутова точка В: 5129848,4,4457; кутова точка Г: 5129825,7,1040; кутова точка Д: 5129823,1,7334; кутова точка Є: 5129826,5,0500. Графічно зображений встановлений земельний сервітут зображено у додатку В до висновку будівельно-технічної експертизи № 23-2716 ОНДІСЕ МЮ України, що є невід`ємною частиною судового рішення.

В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.