Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3999/25
Провадження № 2/279/1818/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши цивільну справа № 279/3999/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 23 травня 1992 року. Шлюб зареєстрований Малинським відділом РАГС Житомирської області.

Мотиви, за якими шлюб між сторонами має бути розірваний, полягають в тому, що їх сімейне життя з відповідачем не склалось, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. Із-за несумісності поглядів на сімейне життя в останні роки між ними постійно виникали сварки, у зв`язку з цим подружжя припинило між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Наразі проживають окремо. Сім`я фактично розпалася, а тому шлюб носить лише формальний характер.

Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Неодноразово зверталась до відповідача з проханням про звернення до органів державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про розірвання шлюбу, проте її пропозиції залишились без задоволення.

Примиритись з відповідачем, не бажає. Вважає, що надання строку на примирення є недоцільним, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім`ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім`ю, та не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів.

Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Справу розглядати без виклику сторін в порядку спрощеного позовного провадження. Звільнити її від сплати судового збору, відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір", як особу з інвалідністю 1-ї групи.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.07.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Сторони про розгляд справи належним чином повідомлені, з правами та обов`язками ознайомленні.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримав 12.07.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.05.1992 року між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстровано Малинським відділом ЗАГС Житомирської області, про що складено запис за №76 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Спільне життя подружжя не склалося. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, в останні роки між ними постійно виникали сварки. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, подальше перебування у шлюбі та сумісне життя вважають неможливим, що є підставою для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають.

Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного Кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позов слід задовольнити, а шлюб розірвати.

Згідно зі частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін.

При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України та ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 травня 1992 року Малинським відділом ЗАГС Житомирської області, актовий запис за № 76 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ