Справа № 697/221/25
Провадження № 2/697/386/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря судового засідання Румини М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області в порядку строщеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, у якому вказала, що починаючи з 2016 року сторони спільно проживали без реєстрації шлюбу, надалі, 05.03.2021 зареєстрували шлюб. В подальшому сторони розірвали шлюб на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/1726/22 від 12.01.2023. Від спільного проживання сторони мають дочку: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є неповнолітньою, проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Починаючи з червня 2022 року сторони припинили спільне проживання. На даний час позивач разом з дитиною проживають окремо, відповідач сім`ю не утримує, участі у догляді за дитиною не приймає. Відповідач має змогу надавити матеріальну допомогу оскільки не має на утриманні непрацездатних осіб, має задовільний стан здоров`я, є військовослужбовцем ЗСУ. Просить суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до повноліття дитини.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач надава кошти на дитиу, але не регулярно, вимагає звіт за витрачені кошти на дитину та вимагає витрачати надані ним кошти лише на одяг дитині. Коли ж вона подала позов про стягнення аліментів, відповідач взагалі перестав надавати будь-яку допомог, на виховує дитину та її не утримує. Вона витрачає немалі кошти на утримання дитини, забезпечує її одягом, харчуванням, навчання, лікування.

Представник позивача позов підтримав з підставі, заявлених у ньому, просив його задовольнити, усно заявив про намір протягом 5 днів після винесення рішення подати докази на підтвердження судових витрат на праву допомогу позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Бовшика М.Ю.

Представник відповідача адвокат Бовшик М.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити, зазначив, що позивачка зловживає правом щодо звернення до суду з позовом, вказуючи про відсутність допомоги зі сторони батька, проте відповідач повністю утримує свою малолітню доньку ОСОБА_6 , не зважаючи на те, що перебуває у Збройних Силах України. Сторони домовились про спосіб виконання батьком обов`язку утримувати дитину, відповідач добровільно утримує дитину надаючи кошти, а тому відсутні підстави для стягнення аліментів у примусовому порядку, для підтверження представник відповідача надав копії квитанцій.

Суд, вислухавши учасників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 11.06.2019 (а.с.13) та копії актосового запису про шлюб, що сторони є батьками дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб старости сіл Хмільна, Хутір-Хмільна, Михайлівка Канівської міської ради № 56 від 22.01.2025 дитина проживає з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.14).

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття.

За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки суду не надано доказів про існування домовленості між батьками дитини про її утримання, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо наявності такої угоди.

Водночас фіскальні чеки, квитанції про перерахунок коштів як аліменти та оплату промислових товарів не свідчить про існування домовленості між батьками дитини про сплату аліментів, їх розмір, спосіб сплати, та не спростовує існування спору між сторонами про сплату аліментів на дитину.

Надання фінансової допомоги, придбання товарів для дитини в минулому не входить до предмету доказування, оскільки позивач не заявляє вимогу про стягнення аліментів за минулий час, а просить стягнути їх з відповідача з дня подання позову і на майбутнє.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач сама не може утримувати дитину та нести одноособово витрати, пов`язані з її вихованням та утриманням, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату витрат на судовий збір в сумі 1211,20 грн. на користь держави.

Відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 12, 82, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2025 і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 19.08.2025.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий Л . О . Колісник