Дата документу 19.08.2025Справа № 554/8535/25
Провадження № 4-с/554/29/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2025року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтава:

головуючого судді Материнко М.О.,

за участі секретаря Станкевич Н.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: «Акціонерне Твариство комерційний банк «Пиватбанк», на дії Диканського відділу державної виконавчої Служби у Полтавському районі Полтавської області Східного управління міністерства юстиції на дії та рішення державної виконавчої служби і скасування обтяжень, -

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду містя Полтави надійшла скарга гр. ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне Твариствор комерційний банк «Пиватбанк», на дії Диканського відділу державної виконавчої Служби у Полтавському районі Полтавської області Східного управління міністерства юстиції на дії та рішення державної виконавчої служби і скасування обтяжень, -

Посилаючи на те, що накладені обтяження на майно скаржника є першкодою в користуванні розрахунковою платіжною карткою і в оформленні права власності на нерухоме і рухоме майно . Відповідно до письмової відповіді наданої скаржнику , Диканським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції , йому відмовили у скасуванні постанови про арешт всього майна, що зареєстроване на ім`я ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) , також було відмовлено у знятті обтяження з майна .

29.03.2011 року державним виконавцем була винесена постанова, відповідно до ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 03.12.2010 року по справі № 2-12230/2010 року, про обтяження за номером 48745113, в єдиному реєстрі заборони на відчуження майна. Також скаржник повідомив, що в нього заблокована банківська карта і це стало приводом звернутись до виконавчої служби. Незважаючи на надану довідку установи АТКБ «Приватбанк», де вказано, що ОСОБА_1 , не маю жодних зобов`язань перед цією установою обтяження не були скасовані. Із письмової відповіді Диканського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції відомо, що ВП№25483700, станом на день звернення до суду, знищено, а для скасування і зняття арешту, до виконавчої службу необхідно надати ухвалу, або рішення суду, для забезпечення, скасування арешту майна, це слугувало приводом для звернення до суду за захистом своїх прав.

Від представника скаржника до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав.

В судове засідання представник стягувача не з`явився з невідомих підстав будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання.

Представник Диканського відділу державної виконавчої Служби у Полтавському району і Полтавської області Східного управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явився з невідомих підстав будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання.

Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення вимоги скарги з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до частин 1. 3. ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

Відповідно до ч. 1 статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконання та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дії визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 18 вищевказаного закону передбачено, що виконавець зобов`язаний в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, виконавче впровадження це сукупність дії державного виконавця ( при цьому вказані дії повинні бути вичерпними), спрямованих на реальне виконання судового рішення, і проведення всіх дій є обов`язком державного виконавця.

Судом встановлено, що в травні 2025 року скаржник, ОСОБА_1 , отримав відповідь від Диканського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції , якою було відмовлено у знятті обтяження з його майна .

Із скарги також вбачається, що 29.03.2011 року державним виконавцем була винесена постанова, відповідно до ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 03.12.2010 року по справі № 2-12230/2010 року, про обтяження за номером 48745113, в єдиному реєстрі заборони на відчуження майна. Також скаржник повідомив, що в нього заблокована банківська карта і це стало приводом звернутись до виконавчої служби. Незважаючи на надану довідку установи АТКБ «Приватбанк», де вказано, що ОСОБА_1 , не має жодних зобов`язань перед цією установою обтяження не були скасовані. Із письмової відповіді Диканського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції відомо, що ВП№25483700, станом на день звернення до суду, знищено, а для скасування і зняття арешту, до виконавчої службу необхідно надати ухвалу, або рішення суду, для забезпечення, скасування арешту майна, це слугувало приводом для звернення до суду за захистом своїх прав.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що:

- державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника лише у встановленому цим Законом порядку,

- у разі порушення цього порядку начальник відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, знімає арешт.

Згідно ч. 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 11 цього ж Закону встановлено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 3 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Я звернулась до Державної виконавчої служби Полтавського району, але мені відмовили і рекомендували звернутись до суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Частиною 1 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження » зазначено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним.

Судом встановлено факт того, що виконавчі провадження завершено і не розпочаті знову, тому відсутні підстав для продовження встановлених обтяжень.

Відповідно до ч. 2. ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких підстав, можливо зробити висновок про те, що вимоги ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне Твариствор комерційний банк «Пиватбанк», на дії Диканського відділу державної виконавчої Служби у Полтавському районі Полтавської області Східного управління міністерства юстиції та скасування обтяжень є обґрунтованими в частині скасування накладених обтяжень, оскільки виконавче провадження закрити та було знищено, тому встановлені обтяження підлягають скасуванню.

Керуючись ст. 15, 16 ЦК, ст.ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258-259, 263-265, 447-453 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати: - обтяження за номером 48745113 від 29.03.2011 року, що були зроблені відповідно до постанови Диканського відділу державної виконавчої Служби у Полтавському районі Полтавської області Східного управління міністерства юстиції, на все майно ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ).

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня його проголошення.

Суддя М.О. Материнко