У Х В А Л А

11 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 183/2579/23

провадження № 61-6907ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В.М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури - Савенка Олександра Анатолійовича на рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області (раніше - Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області) від 23 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року в справі за позовом керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Харківської обласної військової адміністрації, Державного агентства лісових ресурсів України до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «СТЕПАНЕН.КО», третя особа - Державне підприємство «Ізюмське лісове господарство», про визнання незаконним та скасування наказів, визнання договорів купівлі-продажу й оренди земельної ділянки недійсними, зобов`язання повернути земельну ділянку та

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року керівник Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Харківської обласної військової адміністрації, Державного агентства лісових ресурсів України звернувся до суду з позовом та з урахуванням клопотання про зміну предмета позову

від 14 лютого 2024 року просив усунути перешкоди у здійсненні Харківською обласною військовою адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення з кадастровим номером :03:000:0588 площею 2 га, яка розташована на території Міловського старостинського округу Балаклійської територіальної громади Ізюмського р-ну Харківської обл. шляхом її повернення на користь держави в особі Харківської обласної військової адміністрації із незаконного володіння ОСОБА_3 та Фермерського господарства «СТЕПАНЕН.КО» (далі - ФГ «СТЕПАНЕН.КО») шляхом:

-визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 19 листопада 2020 року № 2376-УБД «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність»;

-визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 грудня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв

ОСОБА_4 на підставі довіреності, та ОСОБА_3 ;

-скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки :03:000:0588 площею 2 га, яка розташована на території Міловського старостинського округу Балаклійської територіальної громади Ізюмського р-ну Харківської обл., з припиненням речових прав ОСОБА_3 та ФГ «СТЕПАНЕН.КО»;

-скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202, запис про право власності від 11 грудня

2020 року № 39669838, внесений приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Дворник Я. В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 грудня 2020 року № 55663336) та права оренди ФГ «СТЕПАНЕН.КО» (запис про інше речове право від 22 грудня 2020 року № 39946815, внесений державним реєстратором Балаклійської районної державної адміністрації Дериведмідь Н. Є., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 грудня 2020 року № 55961895) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0588 площею 2 га, яка розташована на території Міловського старостинського округу Балаклійської територіальної громади Ізюмського району Харківської області з припиненням речових прав ОСОБА_3 та ФГ «СТЕПАНЕН.КО» та закриттям розділу 202 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Також прокурор просив усунути перешкоди у здійсненні Харківською обласною військовою адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення з кадастровим номером :03:000:0589 площею 2 га, яка розташована на території Міловського старостинського округу Балаклійської територіальної громади Ізюмського р-ну Харківської обл. шляхом:

- її повернення на користь держави в особі Харківської обласної військової адміністрації із незаконного володіння ОСОБА_3 та ФГ «СТЕПАНЕН.КО»;

-визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 69-УБД від 27 липня 2020 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність»;

-визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки

від 30 вересня 2020 року, укладеного між ОСОБА_2 , в інтересах якого діяв ОСОБА_4 на підставі довіреності, та ОСОБА_3 ;

-скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки :03:000:0589 площею 2 га, яка розташована на території Міловського старостинського округу Балаклійської територіальної громади Ізюмського р-ну Харківської обл., з припиненням речових прав ОСОБА_3 та ФГ «СТЕПАНЕН.КО»;

-скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ОСОБА_3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2,2, запис про право власності від 30 вересня 2020 року № 38446932, внесений приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Дворник Я. В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 вересня 2020 року № 54346830) та права оренди ФГ «СТЕПАНЕН.КО» (запис про інше речове право від 22 грудня 2020 року № 39947834, внесений державним реєстратором Балаклійської районної державної адміністрації Дериведмідь Н. Є., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 грудня 2020 № 55962949) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0589 площею 2 га, яка розташована на території Міловського старостинського округу Балаклійської територіальної громади Ізюмського району Харківської області з припиненням речових прав ОСОБА_3 та ФГ «СТЕПАНЕН.КО» та закриттям розділу 202 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

-визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 15 грудня

2020 року, загальною площею 4 га, яка розташована на території Міловського старостинського округу Балаклійської територіальної громади Ізюмського р-ну Харківської обл., укладеного між ОСОБА_3 та ФГ «СТЕПАНЕН.КО».

23 жовтня 2024 року рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області (раніше - Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області) відмовлено у задоволенні позовних вимог.

29 квітня 2025 року постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури залишено без задоволення.

Рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області (раніше - Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області)

від 23 жовтня 2024 року залишено без змін.

30 травня 2025 року заступник керівника Дніпровської обласної прокуратури -

Савенко О. А. надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області (раніше - Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області) від 23 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

04 червня 2025 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У липні 2025 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якої та доданих до неї додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної отримано заявником 01 травня 2025 року.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що датою складення повного тексту постанови Дніпровського апеляційного суду

від 29 квітня 2025 року зазначено 30 квітня 2025 року.

Строк на касаційне оскарження судових рішень заявником не пропущено, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту оскаржуваної постанови. Тому відсутня процесуальна необхідність у вирішенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року в справі № 915/127/18, від 29 травня 2019 року в справі № 367/2022/15-ц, від 15 жовтня 2019 року в справі № 903/129/18, від 22 вересня 2020 року в справі

№ 910/3009/18,від 15 червня 2021 року в справі № 904/5726/19, від 22 червня 2021 року в справі № 200/606/18від 23 листопада 2021 року в справі

№ 359/3373/16-ц, від 05 жовтня 2022 року в справі № 922/1830/19,від 19 квітня 2023 року в справі № 904/7803/21, від 20 червня 2023 року в справах

№ № 554/10517/16-ц, 633/408/18, від 20 вересня 2023 року в справі

№ 910/3453/22, від 23 листопада 2023 року в справі № 359/3373/16-ц, в постановах Верховного Суду від 25 липня 2022 року в справі № 640/4843/22,

від 06 вересня 2023 року в справі № 910/21329/17, від 20 грудня 2023 року в справі № 619/77/15, від 01 травня 2025 року в справі № 369/1457/22, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури - Савенка Олександра Анатолійовича на рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області (раніше - Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області) від 23 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року.

Витребувати із Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 183/2579/23 в справі за позовом керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Харківської обласної військової адміністрації, Державного агентства лісових ресурсів України до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «СТЕПАНЕН.КО», третя особа - Державне підприємство «Ізюмське лісове господарство», про визнання незаконним та скасування наказів, визнання договорів купівлі-продажу й оренди земельної ділянки недійсними, зобов`язання повернути земельну ділянку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська