Справа № 453/1825/24 Головуючий у 1 інстанції Брона А. Л.
Провадження № 22-ц/811/4038/24 Доповідач в 2-й інстанції Ванівський О. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Борисова Станіслава Ігоровича на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну обсягу сімейних прав, -

в с т а н о в и в:

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну обсягу сімейних прав

Позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що з 07 червня 2017 року по 09 квітня 2024 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . За час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

Позивач зазначав, що 08 січня 2024 року між ним та ОСОБА_2 було досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини ОСОБА_3 та укладено договір, пунктом 2.1 якого визначено місце постійного проживання дитини з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Після підписання вказаного договору та подання до суду заяви про розірвання шлюбу відносини з відповідачкою погіршилися, така не з`являлася вдома, не бачилася з дитиною, жодної участі у вихованні, піклуванні про стан здоров`я, благополуччя, матеріальному забезпеченні дитини не здійснює. Натомість всю увагу, забезпечення і виховання планує приділити дитині у новоствореній сім`ї. На думку позивача, така поведінка колишньої дружини створює передумови для зловживання батьківськими правами та може нагативно вплинути на права та інтереси їх спільного сина. З метою запобігання можливого негативного впливу з боку матері та зловживання з її сторони своїми правами, з метою захисту прав дитини, у позивача виникла необхідність змінити обсяг сімейних прав та внести зміни до договору про визначення місця проживання дитини від 08.01.2024 року, яким встановлено певний обсяг сімейних прав та батьківських обов`язків. Внести такі зміни до договору за спільною згодою сторін не вдалося.

Крім цього, позивач зазначає, що військовозобов`язаний і відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» може бути призваний на військову службу. Враховуючи той факт, що він виключно самостійно виховує і доглядає дитину, мати участі у вихованні та піклуванні дитини не бере, його призов, як батька дитини, взагалі позбавить дитину батьківського піклування та поставить під загрозу його життя.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну обсягу сімейних прав відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема покликається на те, що судом проігноровано заяву сторони Позивача про переведення справи в загальне провадження і надання критично важливого доказу - рішення виконавчого комітету Славської селищної ради №855 від 12 листопада 2024р., яким

затверджено висновок органу опіки та піклування Славської селищної ради про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 .

Вважає, висновок Сколівського районного суду Львівської області, про нікчемність договору про визначення місця проживання дитини від 08.01.24р. через відсутність нотаріального посвідчення - незаконним і прийнятим з порушенням норм матеріального права.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

07 серпня 2025 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від поданої ним апеляційної скарги на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заяву про відмову від апеляційної скарги слід задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Частина 5 ст. 364 ЦПК України передбачає, що у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення, повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене. При цьому апеляційний суд відповідно до п. п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України має роз`яснити передбачені ч. 4 ст. 364 ЦПК України наслідки прийняття відмови від апеляційної скарги. Заява про відкликання скарги, яка надійшла після початку розгляду справи, не може бути підставою для закриття апеляційного провадження, якщо особа не подала заяви про відмову від скарги.

Прийнявши відмову від апеляційної скарги, суд закриває апеляційне провадження за цією скаргою, а за наявності інших апеляційних скарг - продовжує апеляційне провадження за цими скаргами (скаргою).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від апеляційної скарги на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2024 року, будучи поінформованим про наслідки такої відмови, усвідомлює наслідки процесуальної дії, така відмова не суперечить вимогам закону, колегія суддів вважає за необхідне заяву задовольнити та прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2024 року.

Таким чином, апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Борисова Станіслава Ігоровича на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2024 року, слід закрити, роз`яснивши сторонам, що повторне оскарження цього судового рішення особою, що відмовилась від апеляційної скарги, не допускається.

Керуючись ч.4 ст. 364 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2024 року, апеляційне провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складена 19.08.2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.