Справа № 541/3205/25
Провадження № 2-н/541/466/2025
У Х В А Л А

іменем України

22 серпня 2025 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Вірченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, витрат на правничу допомогу,

встановив:

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_3 , звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї третьої заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до повноліття дитини починаючи з дня подачі заяви; судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Заявниця заявила вимогу про стягнення аліментів у розмірі не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не передбачено п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, та вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн, що не передбачено ст. 161 ЦПК України.

Положенням ст. 161 ЦПК України визначено перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, в тому числі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, тобто Сімейним кодексом визначено право на звернення до суду з позовом (заявою) про стягнення аліментів матір`ю, батьком або опікуном у разі, якщо дитина мешкає разом із нею (ним).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, у видачі такого наказу слід відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 167 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, витрат на правничу допомогу.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків, а також для звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. М. Вірченко