Справа № 587/3050/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Бондаренко О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадима Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сумцов Є. С. звернувся до суду з вказаним позовом та заявлені вимоги мотивує тим, що на рахунки позивача було накладено арешт, у зв`язку з чим він звернувся з адвокатським запитом до приватного виконавця. З матеріалів виконавчого провадження стало відомо, що 04 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В. В. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., в якому ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №501088925 від 26 листопада 2018 року, укладеним із АТ «Альфа Банк», та має заборгованість за період з 24 квітня 2020 року по 30 липня 2020 року в сумі 44925,2 грн. Позивач вважає виконавчий напис №33903 від 05 жовтня 2020 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки при розгляді та визначенні розміру грошової суми, яка зазначена у виконавчому написі, позивач була позбавлена можливості взяти участь у вирішенні цього питання та була незаконно обмежена у праві заперечити (спростувати) розмір заборгованості. Вважає, що розмір заборгованості не є безспірним, оскільки позивачу невідомі підстави примусового стягнення заборгованості саме у сумі 44925,2 грн, з чого складається сума вказаної заборгованості, жодних письмових вимог про сам факт існування боргу саме в такій сумі та його сплату від відповідача їй не надходило. Жодної вимоги від відповідача про сплату заборгованості позивач офіційно не отримувала, як і не отримувала письмову вимогу про усунення порушень виконання зобов`язань за кредитним договором від приватного нотаріуса. Тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №33903 від 05 жовтня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №501088925 від 26 листопада 2018 року, укладеним із АТ «Альфа Банк», заборгованості в сумі 44925,2 та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн, 7000 грн витрат на правничу допомогу та грошові кошти в сумі 1878,08 грн в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову, зважаючи на таке, що позовна заява не містить посилань на відсутність у позивачки заборгованості або на неповноту чи неправильність здійснених кредитором розрахунків, посилання позивачки на нібито відсутність у нотаріальній справі необхідних документів є лише її припущенням, що не підтверджено доказами, позивачкою не спростовано суму боргу за виконавчим написом, не доведено, що в неї наявний інший розмір заборгованості.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява, в якій просить справу розглянути без їх участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути на її користь судові витрати.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила відмовити позивачу у задоволенні позову, у разі задоволення позовних вимог просила відмовити у стягненні витрат на правову допомогу за недоведеністю або зменшити їх розмір, проводити судовий розгляд за відсутності представника відповідача.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час повідомлена належним чином, заяв чи клопотань від неї не надходило.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В. В. в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином, заяв чи клопотань від нього не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 26 листопада 2018 року між АТ «Альфа Банк» (правонаступник якого є АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 501088925, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику «Кредит готівкою» у сумі 51000,00 грн. строком на 48 місяців, процентна ставка 18,99%, тип ставки фіксований (а. с. 14).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. вчинено виконавчий напис від 05 жовтня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 33903 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» на підставі кредитного договору № 501088926 від 26 листопада 2018 року заборгованості в розмірі 44275,00 грн. та 650,00 грн. за вчинення нотаріусом виконавчого напису, що становить загальну суму 44925,2 грн. (а. с. 10 зв. б.).

04 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63508785 з примусового виконання виконавчого напису №33903, виданого 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі 44925,20 грн. (а. с. 10).

28 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В. В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, виконавче провадження ЗВП №64314915 (а.с. 11).

27 травня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В. В. накладено арешт коштів боржника, виконавче провадження ВП №63508785 (а.с. 12).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5.

Згідно з п. 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Тобто, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 визначено, що оскільки у судовому порядку постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Виконавчий напис щодо стягнення з ОСОБА_1 був вчинений на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально. Доказів зворотного відповідачем не надано.

Крім того, позивач ОСОБА_1 заперечує безспірність заборгованості.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 червня 2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається не безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у вказаному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому його визнано таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи, що виконавчий напис визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, стягнуті на його підставі кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити таке.

Представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат, які складаються із витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання правничої допомоги від 05 червня 2025 року, додаток до договору про надання правничої допомоги від 05 червня 2025 року, загальна суму наданих послуг становить 7000,00 грн; акт приймання-передачі наданих послуг №3 від 05 серпня 2025 року, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 7000,00 грн, квитанцію про перерахування коштів в сумі 7000,00 грн за надання професійної правничої допомоги, ордер.

Враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що вказана цивільна справа не є справою значної складності, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 7000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом цього позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду із позовною заявою та із заявою про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 15, 16, 18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №33903 від 05 жовтня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) заборгованості в розмірі 44925 (сорок чотири тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн 20 коп.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Сенс-Банк» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 ) 3 000 (три тисячі) грн 00 коп. судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, 1878 (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім) грн 08 коп. грошових коштів в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, вчиненим 05 жовтня 2020 року та зареєстрованим у реєстрі за №33903, а також 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. сплаченого судового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І. Г. Вортоломей