Справа № 450/1993/25 Провадження № 2/450/1601/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І.І.

при секретарі Дикій О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В :

в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області позивачка звернулась до суду із позовом, в якому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на користь позивача на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відповідача, аліменти у твердій грошовій сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , а далі 10 000 (десять тисяч) гривень до досягнення повноліття ОСОБА_4 .

Свої вимоги мотивує тим, що що 04 березня 2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб на підставі рішення Бродівського районного суду Львівської області. Від даного шлюбу подружжя має двох спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2011 року народження, та ОСОБА_4 , 2019 року народження. Після розірвання шлюбу відповідач не забезпечив дітей жодним майновим утриманням. Позивачка разом із дітьми проживає в орендованому житлі, всі витрати на оренду, забезпечення побуту та утримання дітей несе виключно вона. Домовленості між сторонами щодо матеріального забезпечення дітей досягнуто не було, відповідач коштів на їхнє утримання не надає, що створює значний фінансовий тягар для матері. Діти мають особливі потреби у зв`язку зі станом здоров`я: молодша донька страждає на бронхіальну астму та алергію, що потребує спеціальних умов проживання, регулярного лікування та медикаментів; старша донька має атопічний дерматит, який потребує постійного догляду та спеціальних засобів. Крім того, дітям необхідне санаторно-курортне лікування та профілактичні заходи для підтримання здоров`я. З огляду на обмежені матеріальні можливості позивачки та необхідність забезпечення дітям належного рівня життя, вона вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 20 000 гривень щомісячно на обох дітей до досягнення повноліття старшої доньки, а після цього 10 000 гривень щомісячно до досягнення повноліття молодшої доньки. Позивачка зазначає, що відповідач є працездатним, має постійний дохід як торговий представник, додатково підробляє водієм таксі та зареєстрований як фізична особа-підприємець, що свідчить про наявність фінансової спроможності забезпечувати дітей. Враховуючи нестабільність його доходів, позивачка наполягає на стягненні аліментів саме у твердій грошовій сумі. Посилається на норми статей 141, 150, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, які передбачають обов`язок обох батьків утримувати та виховувати дитину, забезпечуючи їй належні умови для гармонійного розвитку. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви.

18.06.2025 року через канцелярію Пустомитівського районного суду Львівської області надійшов відзив на позовну заяву від відповідачам ОСОБА_2 , в якому він частково заперечує проти позову, вказуючи на те, що шлюб між сторонами розірвано 04 березня 2025 року, при цьому з 2022 по 2024 рік позивачка з дітьми проживала в Німеччині та отримувала соціальну допомогу. Відсутність спілкування з дітьми відповідач пояснює діями позивачки, яка, на його думку, принижує його честь і гідність у соціальних мережах. Відповідач визнає обов`язок утримувати дітей, проте вважає, що розмір аліментів, заявлений у позові (20 000 грн на двох дітей), є необґрунтованим. Він посилається на своє матеріальне становище: з грудня 2024 року працює у ФОП ОСОБА_5 , його середньомісячний заробіток становить близько 9 000 грн. Власного нерухомого майна не має. Доводи позивачки про додаткові заробітки у таксі «Uklon» чи як ФОП називає недоведеними. Також відповідач зазначає, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка є пенсіонеркою, а тому частина його доходу витрачається на її забезпечення. Посилаючись на ст. 182 СК України, він вважає, що з огляду на рівень його доходів та інші обставини, реальний розмір аліментів повинен складати 3 200 грн на одну дитину, тобто 6 400 грн на двох дітей щомісячно. Крім того, відповідач підкреслює, що обов`язок утримання дітей покладається на обох батьків, тому позивачка також повинна брати участь у фінансовому забезпеченні дітей. У підсумку відповідач просить суд задовольнити позов частково та стягнути з нього аліменти в розмірі 6 400 грн щомісячно на двох дітей, починаючи з дня подання позову.

16.06.2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача ОСОБА_1 , яку вона обґрунтовує тим, що ознайомившись із відзивом відповідача/його представника, вважає за необхідне подати свої пояснення та уточнення щодо викладених у ньому фактів. Позивачка зазначає, що заперечення відповідача є необґрунтованими та недоведеними. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається на підставі потреб дітей та реальних доходів платника. Саме ці критерії є ключовими для оцінки справедливого розміру аліментів. Щодо проживання дітей за кордоном та соціальних виплат. Вказівка відповідача на те, що діти отримували соціальну допомогу за кордоном, підтверджує його повну відстороненість від виконання батьківських обов`язків. Допомога держави (Німеччини) була вимушеним заходом, а не проявом участі батька. Більше того, саме через дії відповідача, який підмінив готівкові кошти на «сувенірні банкноти», позивачка разом із дітьми опинилася в чужій країні без засобів існування. Щодо тверджень про приниження честі та гідності. Дописи позивачки в соціальних мережах не містять неправдивої інформації, а є особистою оцінкою реальних подій, пов`язаних із відсутністю участі відповідача у житті дітей. Вони не мають на меті приниження, а стосуються захисту інтересів дітей. Відповідач самостійно ухилився від спілкування з дітьми ще до появи таких публікацій. Щодо припинення спілкування з дітьми. Відповідач припинив контакти з дітьми ще під час перебування позивачки з ними за кордоном, без жодних на те причин. Попри наявні можливості, він свідомо відмовився від комунікації, видалив переписки та заблокував позивачку. Це стало наслідком його власного вибору, а не будь-яких дій позивачки. Щодо фінансової спроможності відповідача. Відповідач працює торговим представником і фактично отримує більший дохід, ніж вказано офіційно, оскільки система оплати праці включає бонуси та відсотки від продажів. Відповідач зареєстрований як ФОП із 2004 року, що також свідчить про можливі додаткові доходи. Він здійснює діяльність як водій у службі таксі «Uklon», що підтверджується наданими доказами. У 2024 році вступив на платне навчання у НУ «Львівська політехніка», що підтверджує його матеріальну спроможність. У 2022 році під час шлюбу придбав автомобіль, який потребує суттєвих витрат на утримання. Витрати на адвоката також свідчать про його фінансову забезпеченість. Щодо посилань відповідача на утримання матері. Доказів такого утримання не надано. Мати відповідача проживає разом із сестрою відповідача, яка фактично про неї дбає. Щодо витрат на утримання дітей. Позивачка з липня 2024 року несе повну фінансову відповідальність за дітей. За цей час витрати лише з банківської картки становили 420 000 грн, ще стільки ж було витрачено готівкою. Діти потребують постійного лікування (бронхіальна астма, атопічний дерматит), харчування, шкільного забезпечення, побутових умов. Мінімальні витрати на дітей суттєво перевищують 3200 грн на одну дитину, запропоновані відповідачем. Вказує, що Відповідач самоусунувся від їх виховання та утримання. Водночас реальні потреби дітей підтверджуються медичними довідками, статистикою витрат та іншими доказами. Позивачка наголошує, що розмір аліментів у сумі 20 000 грн на двох дітей щомісячно є економічно обґрунтованим, необхідним і відповідає принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, закріпленому у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст. 8 та 27 цієї Конвенції, а також у ст. 182 Сімейного кодексу України.

02.07.2025 року відповідачем ОСОБА_2 подано заперечення, в яких він зазначає, що Позивач із дітьми проживала у Німеччині та отримувала достатню соціальну допомогу. Доказів того, що вона просила у Відповідача додаткових коштів чи що він відмовляв не подано. Відповідач наголосив, що саме публікації Позивача з особистими фото й інформацією принижували його честь і гідність. Це стало причиною відсутності нормального спілкування між батьками, що вплинуло і на контакти з дітьми. Водночас Відповідач у листуванні підтверджував любов і бажання бачитися з дітьми. Відповідач працює у ФОП ОСОБА_5 , має офіційний заробіток близько 9 тис. грн на місяць. Доводи Позивача про додаткові доходи (підприємництво, таксі, інші роботи) він заперечив як недоведені. Діяльність як ФОП він припинив, а в «Uklon» не працює вже два роки. Автомобіль придбано ще у 2022 році, коли були додаткові заробітки. Вартість послуг адвоката не може свідчити про високі доходи, адже право на правову допомогу гарантоване Конституцією. Із заявлених 630 тис. грн витрат за рік підтверджено лише близько 140 тис. грн (продукти). Доказів щодо решти коштів не надано. Відповідач визнав свій обов`язок утримувати дітей, однак заявлений розмір аліментів (20 тис. грн щомісячно) вважає непосильним та необґрунтованим. Наголосив, що аліменти повинні сплачувати обидва батьки. З огляду на його матеріальне становище, він просить визначити аліменти в розмірі 3 200 грн на одну дитину щомісячно. У висновку Відповідач просить суд врахувати подані заперечення та задовольнити позов частково, стягнувши аліменти у твердій грошовій сумі 6 400 грн на двох дітей щомісячно.

04.07.2025 року позивач ОСОБА_1 подала на адресу суду відповідь на заперечення, в якій вона зазначила, що наведені ним доводи не спростовують викладених у позові фактів і не підтверджують належного виконання ним батьківських обов`язків ні матеріальних, ні моральних. Окрім іншого, наголошує, що Відповідач уникає пояснень щодо факту підміни грошей сувенірними купюрами, що поставило дітей у скрутне становище за кордоном і спричинило їм емоційний стрес. Посилання на соціальну допомогу у Німеччині є маніпулятивним, оскільки ці виплати були адресовані саме дітям, а не звільняли батька від обов`язку їх утримувати. Після повернення до України Відповідач не надавав допомоги, попри численні звернення. Відсутність його участі у житті дітей не пов`язана з публікаціями Позивача в соцмережах, як він стверджує, а з його свідомим самоусуненням від батьківських обов`язків. Реальний рівень доходів Відповідача є значно вищим від задекларованого, оскільки він має стабільну роботу, автомобіль і можливість отримувати додатковий заробіток. Придбання автомобіля у 2022 році та суперечливі пояснення Відповідача ставлять під сумнів його щирість щодо фінансового становища. Усі витрати на утримання дітей несе Позивач, яка самостійно забезпечує їхнє харчування, лікування, розвиток та побут. Водночас Відповідач жодної участі у вихованні й фінансуванні дітей не бере. На підставі викладеного Позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з Відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 20 000 грн щомісячно на двох дітей.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 04.03.2025 року у справі № 439/153/25, провадження № 2/439/212/25 ухвалено розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 29.04.2011 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №136.

Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 04.04.2025 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04.10.2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 212, а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01.04.2019 року, виданого Виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 26.

Із копії довідки з місця проживання про склад сім`ї № 08 від 20.03.2025 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Будівельник-1» вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) проживає без реєстрації разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, що належить ЖБК «Будівельник-1», однак згідно, долучених до матеріалів справи витягів з реєстру територіальної громади, такі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Зі змісту норми ч. 1 та ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2025 рік» на момент розгляду справи у суді, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196, 00 гривень.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження доходу відповідача та підстав стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 20 000, 00 грн. на двох дітей щомісячно, позивачкою до позовної заяви не додано.

Тому враховуючи вищенаведене, беручи до уваги відзив відповідача на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити частково та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000, 00 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15.05.2025 року і до досягнення дітьми повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211, 20 коп.

Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 200, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 копійок) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15.05.2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ), в дохід держави 1 211, 20 гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 28.07.2025 року.

СуддяІ. І. Мельничук