Справа № 353/272/25
Провадження № 2/353/252/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мотрук Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Стельмах В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, -

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1 , представником якої є адвокат Тинів І.Д., звернулася в суд з позовом до відповідачів, Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , яка майно колгоспного двору. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який до 1991 року належав до суспільної групи - колгоспний двір та обліковувався у погосподарських книгах сільської ради. Станом на 15.04.1991 рік у житловому будинку, який побудований до 05.08.1992 року були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - голова двору; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - невістка; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - внук; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - правнучка; ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 - син. За життя всіх співвласників ними не було оформлено право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, правовстановлюючий документ не видавався. ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_4 . Спадкоємцем за законом до майна померлої був її син - ОСОБА_7 , який прийняв спадщину але не оформив спадкових прав на неї. ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_7 . Спадкоємцями до майна померлого були його дружина ОСОБА_5 , яка мала право на обов?язкову частку, та дочка ОСОБА_8 , яка є спадкоємцем за заповітом. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 прийняли спадщину у встановленому законом порядку проте не оформили своїх спадкових прав на неї. ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_5 . Спадкоємцями до майна померлої за заповітом є її син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_8 , які прийняли спадщину у встановленому законом порядку проте не оформили своїх спадкових прав на неї. ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_6 . Спадкоємцем до майна померлого в порядку спадкування за законом є його син ОСОБА_2 , який прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Обставини належності спірного житлового будинку, спорідненість між співвласниками житлового будинку та факт їхньої смерті встановлені у рішенні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08 січня 2025 року, що набрало законної сили 08 лютого 2025 року, у цивільній справі № 353/674/24 за позовом ОСОБА_2 до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Крім того, даним рішенням визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 . Наразі співвласниками спірногожитлового будинку з господарськими будівлями та спорудами є: ОСОБА_2 , якому належить 1/3 частка, право власності на яку ним зареєстровано у встановленому законом порядку; ОСОБА_3 , якій належить 7/15 частки, яку вона набула в порядку спадкування за заповітом після смерті своїх батьків, проте наразі не оформила права власності на неї; ОСОБА_1 , якій належить 1/5 частка як співвласнику колишнього колгоспного двору, право власності на яку нею не оформлено. Вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про реєстрацію за нею права власності на належну їй частину вищевказаного будинковолодіння, однак їй було відмовлено у проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. У зв`язку з вищевказаним, просила суд визнати за нею право власності на1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як майно колгоспного двору.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Тинів І.Д. у судове засідання не з`явились, однак від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вказав, що позов підтримує, просив його задовольнити та розгляд справи провести без його участі та без участі позивача (а.с. 82).

Представник відповідача, Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився. 30.04.2025 року від нього надійшла заява, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти позовних вимог та просив розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 49).

Відповідач, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак 16.05.2025 року від нього надійшла заява, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти позовних вимог та просив розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 60).

Відповідач, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву суду не надала, причин неявки суду не повідомила.

08.04.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області вказану позовнузаяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

15.04.2025 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

24.06.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08.01.2025 року, яке набрало законної сили 08.02.2025 року, позовну заяву ОСОБА_2 до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задоволено та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , яку ним зареєстровано у встановленому законом порядку, що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєсту речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власностіна нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 417674002 (а.с. 15, на звороті-19).

За вимогами ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Даним рішенням встановлено, щозгідно виписки з погосподарської книги № 4 Остринської сілської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 15.04.1991 року за ОСОБА_4 , яка була головою двору, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 (співвідповідачка) та ОСОБА_7 , значилось господарство (колгоспний двір), розташоване по АДРЕСА_1 .

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок садибного типу від 20.11.2023 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , побудовані у період 1960 року по 1987 рік, не є самовільним будівництвом.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.06.2024 року та довідки ОКП Івано-Франківського ОБТІ від 08.11.2023 року відомості щодо речових прав на нерухоме майно, що розташоване по АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі відсутні та реєстрація права власності на вказане домоволодіння не проводилась.

Отже ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в рівних долях (по 1/5 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до архівних довідок Державного архіву Івано-Франківської області Івано-Франківської ОДА від 06.11.2023 року та 12.06.2024 року ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 у с. Остриня Тлумацького району (актовий запис № 46) та його батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В свою чергу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з 19.11.1933 року перебували у зареєстрованому шлюбі (актовий запис №11).

ОСОБА_7 прийняв спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , успадкувавши належну їй 1/5 частину домоволодіння, оскільки він вступив в управління спадковим майном, до дня смерті проживав разом з нею, вів з нею спільне господарство та проводив її похорон, що підтверджується копією довідки Остринського старостинського округу № 8 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 321 від 30.08.2024 року.

Згідно копій інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (заповіти/спадкові договори) від 05.03.2024 року інформація про наявність спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , та інформація про посвідчені від її імені заповіти/спадкові договори у Спадковому реєстрі відсутня.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Ще за життя ОСОБА_7 посвідчив на ім`я ОСОБА_3 заповіт, яким заповів їй все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 05.09.2005 року.

ОСОБА_3 прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , оскільки вона у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 11.06.2024 року, ОСОБА_7 з 15.06.1957 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . За час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Відповідно до копії довідки Остринського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 319 від 30.08.2024 року ОСОБА_5 проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини по АДРЕСА_1 , а отже вважається такою, що прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7 , успадкувавши 1/15 частину спадкового домоволодіння та 1/6 частину спадкової земельної ділянки, як обов`язкової частки у спадщині, розмір якої визначено з розрахунку всіх спадкоємців за законом першої черги ( ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_6 - син та ОСОБА_12 - донька) ((2/5 : 3) : 2 = 1/15), ((1 : 3) : 2 = 1/6).

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_5 набула у власність 4/15 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (1/5 належна їй частина домоволодіння та 1/15 частину спадкового домоволодіння, як обов`язкову часку у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_7 ), а також 1/6 частину спірної земельної ділянки, як обов`язкову часку у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_7 .

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 52/2011 від 11.03.2011 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_7 , з якої вбачається, що ОСОБА_3 (відповідачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_7 . Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає та з заявами про прийняття спадщини інші особи не звертались.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Ще за життя ОСОБА_5 посвідчила на ім`я доньки ОСОБА_3 (відповідачка) та сина ОСОБА_6 заповіт, яким заповіла їм в рівних долях все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 22.05.2012 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 прийняли спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , оскільки вони у шестимісячний термін звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, успадкувавши 4/15 частини (по 2/15 частині кожен) спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 1/6 частину (по 1/12 частині кожен) спірної земельної ділянки. Відповідно до копії довідки Остринського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 320 від 30.08.2024 року на день смерті ОСОБА_5 проживала по АДРЕСА_1 разом з внуком ОСОБА_2 .

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_6 став власником 1/3 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (1/5 належна йому частина домоволодіння та 2/15 частини успадкованого спадкового домоволодіння після смерті матері ОСОБА_5 ), а також 1/2 частини спірної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 .

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 20/2013 від 05.02.2013 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_5 , з якої вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_5 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає та з заявами про прийняття спадщини інші особи не звертались.

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_2 прийняв спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , оскільки він у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, успадкувавши 1/3 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 1/12 частину спірної земельної ділянки.

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 201/2023 від 25.07.2023 року, заведеною приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті ОСОБА_6 , з якої вбачається, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_6 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає та з заявами про прийняття спадщини інші особи не звертались.

Зокрема згідно відомостей, які містяться в спадковій справі, окрім ОСОБА_2 , спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .. Відповідно до копій довідок Остринського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №№ 317, 318 від 30.08.2024 року ОСОБА_6 до дня смерті проживав разом з сином ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 . В свою чергу ОСОБА_1 за вказаною адресою проживала тільки у період з 1991 року по 10.05.1999 року. Також ОСОБА_1 відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 , подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Однак суд не приймає до уваги вказану заяву, оскільки вона була подана до нотаріальної контори поза межами строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України. ОСОБА_14 з 29.01.2002 року була розлучена з ОСОБА_6 , а отже не може претендувати на спадщину після його смерті.

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно, однак у проведенні реєстраційних дій їй було відмовлено у зв`язку з тим, що подані заявником документи не дають змоги встановити набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме відсутній правовстановлюючий документ, що вбачається з копії рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 78370961 від 14.04.2025 року (а.с. 39).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Створення і діяльність колгоспного двору врегульовувалось положеннями статтей 120-127 ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Закон Української РСР «Про власність», який набув чинності 15.04.1991 року, не містив поняття «колгоспний двір» і закріпив загальні положення щодо права власності на майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї.

Так, відповідно до ст.17 цього Закону майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

6 січня 1994 року набрав чинності Закон України від 16.12.1993 року № 3718-XII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким виключено з ЦК Української РСР статті 120-127, які врегульовували створення та діяльність колгоспного двору, і статтю 563 щодо спадкування майна колгоспного двору.

При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15.04.1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» (697-12) щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Виходячи із Правової позиції, викладеної в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15 - згідно з частиною першою статті 120, статтею 123 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 .

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 321, 328, 355, 392, 1216-1222, 1297 ЦК України, керуючись ст. 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який складається з житлового будинку, за літерою «А», загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м.; комори, за літерою «Б», площею 26,5 кв.м.; сараю, за літерою «В», площею, 21,6 кв.м.; сараю, за літерою «Г», площею 32,9 кв.м.; сараю, за літерою «Д», площею 40,9 кв.м.; навісу, за літерою «Ж», площею 14,8 кв.м.; колодязю, «1/2 №»; огорожі, за №1, площею 26,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , як майно колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: Тлумацька міська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. І. Макуха, 12, м. Тлумач, Івано-Франківський район Івано-Франківська область, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 18 серпня 2025 року.

ГоловуючийЛ. І. МОТРУК