УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2025 р. Справа № 596/459/23

Провадження № 2-п/596/5/2025

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Цвинтарна Т.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Гусятирнського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2024 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення заборгованості. У вищевказаній заяві просила:

- поновити процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення у справі № 596/459/23, визнати поважними причини її неявки в судове засідання та неподання відзиву на позовну заяву у справі;

- під час вирішення питання про прийняття заяви про перегляд заочного рішення до розгляду, вирішити питання про зупинення зведеного виконавчого провадження №76237478, що перебуває на виконанні у приватного виконавця Телявського А.М. до закінчення розгляду судом заяви про перегляд заочного рішення та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню;

- скасувати заочне рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2024 року у справі №596/459/23;

- визнати виконавчий лист №596/459/23 виданий Гусятинським районним судом Тернопільської області від 26 серпня 2024 року щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню

- призначити справу № 596/459/23 до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду обґрунтовує тим, що причиною неявки її в судове засідання є необізнаність про існування судового провадження, яка стала прямим наслідком умисних дій позивача, спрямованих на приховування від суду актуальної адреси відповідача.

Позивачу було достеменно відомо, що адреса відповідачки вказана у позові - АДРЕСА_1 ) є неактуальною та вона за нею не проживає і не може проживати, оскільки зазначена квартира була предметом іпотеки та ще у 2019 році, в рамках виконавчого провадження ВП №58025771, де стягувачем виступав сам ПАТ АБ «Укргазбанк», була примусово реалізована на торгах.

Банк, будучи ініціатором та стягувачем у виконавчому провадженні, не міг не знати про реалізацію квартири. Більше того, позивачу була достеменно відома актуальна адреса проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , оскільки на момент розгляду справи Гусятинським районним судом велися активні виконавчі дії в рамках стягнення основного боргу. За цією адресою відповідач проживає з моменту смерті брата, який заповів їй цю квартиру.

Тому вважає, що вона не була повідомлена про розгляд справи, не отримувала копію заочного рішення і не знала про його існування. Вперше про факт ухвалення заочного рішення Гусятинським районним судом вона дізналася випадково, під час розгляду іншої справи - № 755/13944/25 у Дніпровському районному суді м. Києва, ознайомившись із письмовими поясненнями, поданими представником Банку.

Одразу після отримання вказаної інформації, вона почала вживати активних заходів для захисту своїх прав:

- 04.08.2025 було подано до Гусятинського районного суду клопотання про надання доступу до матеріалів справи № 596/459/23;

06.08.2025 - особисто ознайомилася з матеріалами зведеного виконавчого провадження.

Вважає, що строк на подання вказаної заяви, передбачений ч.3 ст.284 ЦПК України (20 днів) має обчислюватися з моменту, коли відповідачка отримала фактичну можливість ознайомитися зі змістом оскаржуваного рішення та матеріалами справи, тобто з 04.08.2025 або пізнішої дати фактичного ознайомлення. Подання заяви у встановлений строк після цього моменту є належним та своєчасним.

Суд, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та додані до неї документи, перевіривши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і змагальність сторін (частина третя статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справимають рівніправа щодоздійснення всіхпроцесуальних правта обов`язків,передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

В силу статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу (частина п`ята статті 124 ЦПК України).

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних стоків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із положень стаття 284 ЦПК України слідує, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів здня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як передбачено статтею 272 ЦПК України , копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету-рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Аналіз вказаних процесуальних норм права дає підстави для висновку, що при прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись у першу чергу основним завданням цивільного судочинства, яким є ефективний захист прав та інтересів особи.

Для реалізації цієї мети суд забезпечує дотримання основних засад (принципів) цивільного судочинства, до яких, зокрема, відносяться рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і змагальність сторін.

Сутність принципу процесуальної рівності сторін полягає у тому, що сторони у цивільному процесі наділяються рівними процесуальними правами та несуть рівні процесуальні обов`язки незалежно від свого процесуального статусу. У поєднанні з принципом змагальності сторін досягається реальна рівність сторін у процесі.

Сторони зобов`язані реалізувати свої права та виконати свої обов`язки в межах установлених законом або судом процесуальних строків.

Закінчення строку тягне за собою втрату стороною права на вчинення процесуальної дії, для якої цей строк було встановлено, водночас, якщо суд визнає причини пропуску процесуального строку поважними, то такий строк підлягає поновленню.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для учасника судового процесу на вчинення процесуальної дії.

Процесуальний закон встановлює порядок перегляду судом першої інстанції заочного рішення. Такий перегляд здійснюється судом, який ухвалив заочне рішення, за належно оформленою заявою відповідача.

Відповідач вправі подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. При цьому суд зобов`язаний поновити строк на подання такої заяви, якщо вона подана протягом двадцяти днів з дня вручення відповідачу повного заочного рішення суду, або в разі пропуску відповідачем строку з інших поважних причин.

Серед іншого, днем вручення фізичній особі судового рішення є день проставлення відділенням поштового зв`язку у поштовому повідомленні відмітки про відсутність адресата за зареєстрованим у встановленому законом порядку місці проживання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року (справа №756/11081/20) сформулювала висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Поновлення строку на перегляд заочного рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України. Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. Судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Зазначена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 25.04.2022 у справі № 2-971/10, провадження № 61-20ск22.

Із матеріалів справи слідує, що 21.03.2023 до суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Адреса реєстрації відповідачки ОСОБА_1 у позовній заяві зазначена: АДРЕСА_3 . Адреса фактичного проживання: АДРЕСА_4 .

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом 22.03.2023 направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в м. Києві та Київській області, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 ..

Згідно одержаної відповіді вищевказаного відділу, яка надійшла до суду 24.03.2023, місце проживання ОСОБА_1 була зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 ( Т.1 а.с.58).

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено питання про її розгляд в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Підготовче судове засідання призначено до розгляду на 01 травня 2023 року та відкладалося на 17 травня та 28 червня 2023 року.

Копію вказаної ухвалу суду разом із копією позовної заяви та доданих до неї документів було направлено 11.04.2023 на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ). Проте, вказані документи повернено до суду із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за зазначеною адресою", що підтверджується супровідним листом суду та довідкою АТ «Укрпошта» (Т.1 а.с.60,63).

У підготовче судове засідання, яке відкладено на 17.05.2023 виклик відповідачки ОСОБА_1 здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а на підготовче судове засідання відкладене на 28.06.2023 - як через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України так і за її останнім відомим місцем проживання ( АДРЕСА_5 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення судової повістки про виклик. Це поштове відправлення було повернуте до суду з відміткою відділення зв`язку про його невручення через відсутність адресата за вказаною адресою (Т.1 а.с. 82,96).

Відповідачка на вищевказані дати призначеного підготовчого судового засідання не з`явилася.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 червня 2023 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 27 липня 2023 року.

Справа розглядом відкладалася на 28 вересня, 22 листопада, 14 грудня 2023 року, 01 березня, 16 квітня, 22 травня та 06 червня 2024 року.

В судове засідання на 27.07.2023, 28.09.2023 виклик відповідачки ОСОБА_1 здійснювався за її останнім відомим місцем проживання ( АДРЕСА_5 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення судової повістки про виклик. Ці поштові відправлення були повернуті до суду з відміткою відділення зв`язку про його невручення через відсутність адресата за вказаною адресою. (Т.1 а.с.105,125). На відкладені судові засідання на 22.11.2023, 14.12.2023, 01.03.2024, 16.04.2024, 22.05.2024 та 06.06.2024 виклик відповідача ОСОБА_1 здійснювався шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Гусятинського районного суду Тернопільської області, офіційного веб-порталу судової влади України (Т.1 а.с.122, 143, 158, 169, 177, 183). У вищезазначені судові засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`являлася.

Оскільки ОСОБА_1 не з`явилася у жодне судове засідання, то суд розглянув справу за її відсутності та ухвалив 06 червня 2024 року заочне рішення по суті спору, яким позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 13 702 (тринадцять тисяч сімсот два) долари США 78 центів та 7 516,37 грн. судового збору (Т1 а.с.188-192) . Рішення суду набрало законної сили 18.07.2024 року .

Крім того, інформація щодо судового розгляду справи є загальнодоступною, оскільки розміщена на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Отже, суд вважає, що ОСОБА_1 була обізнана про існування судового провадження у справі та висунення ПАТ АБ «Укргазбанк» до неї та інших боржників вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.

18 червня 2024 року судом було надіслано на адресу останнього відомого місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію заочного рішення. Це поштове відправлення було повернуте до суду з відміткою відділення зв`язку 12 липня 2024 року про його невручення через відсутність адресата (Т.1а.с.193,196).

Із відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/ 119571774, 119820104 суд встановив, що копія вступної та резолютивної частин заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2024 року у справі № 596/459/23 надіслана судом до реєстру 07.06.2024, зареєстрована 07.06.2024, загальний доступ до рішення суду надано 10.06.2024, копія повного вищевказаного заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області надіслана судом до реєстру 18.06.2024, зареєстрована 19.06.2024, загальний доступ до рішення суду надано 20.06.2024.

Заяв чи клопотань про ознайомлення з матеріалами справи до подання заяви про перегляд заочного рішення від 08.08.2025 відповідачка ОСОБА_1 не подавала та з матеріалами справи не ознайомлювалася.

26 серпня 2024 року Гусятинським районним судом Тернопільської області на виконання заяви ПАТ АБ « Укргазбанк» від 16.07.2024 року про видачу виконавчих листів у паперовому вигляді на примусове виконання вищевказаного рішення суду, вищезазначеному банку були надіслані виконавчі листи та копію заочного рішення у справі № 596/459/23.

З огляду на приписи процесуального закону, ОСОБА_1 отримала повне заочне рішення 12 липня 2024 року та мала можливість подати заяву про його перегляд до 01 серпня 2024 року. Також вона мала можливість подати заяву про перегляд заочного рішення разом із заявою про поновлення строку на її подання, що зобов`язувало б суд поновити цей строк.

Натомість ОСОБА_1 подала такі заяви лише 08 серпня 2025 року.

До матеріалів заяви про перегляд заочного рішення не долучено жодних доказів на підтвердження наявності будь-яких обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 подати заяву про перегляд заочного рішення у встановлений ст. 284 ЦПК України 20-денний строк, починаючи з 12 липня 2024 року .

Встановивши відсутність у ОСОБА_1 об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання нею заяви про перегляд заочного рішення в строки, визначені процесуальним законом, суд дійшов висновку про залишення її заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а заяви про перегляд заочного рішення без розгляду.

Посилання заявниці ОСОБА_1 на те, що моментом, з якого слід обчислювати строк на подання заяви про перегляд заочного рішення є дата, коли вона отримала фактичну можливість ознайомитися зі змістом оскаржуваного рішення, це 04 серпня 2025 року, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються вищенаведеними нормами закону.

Керуючись статями 126, 127, 287, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області у справі 596/459/23.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2024 року в цивільній справі 596/459/23 за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20 серпня 2025 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна