Справа № 344/3961/25
Провадження № 2/344/2336/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

08 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г. В.

секретаря с/з Стефанюк Х.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі також «Відповідач»), в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовні вимоги мотивувала тим, що в період з 2004 року по 30 липня 2024 року ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу у квартирі ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . За час спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, мали спільні сімейні витрати, проводили вільний час разом, спільно святкували свята, сімейні та родинні зустрічі, спільно відпочивали, підтримували одне одного, що на її думку свідчить про реальність сімейних відносин.

Як зазначено у позовній заяві, 15 серпня 2000 року ОСОБА_3 оформив розірвання шлюбу зі своєю дружиною ОСОБА_4 , а з 2004 року почав проживати однією сім`єю з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є рідною дочкою покійного ОСОБА_3 . З лютого 2022 року ОСОБА_3 проходив службу в Збройних Силах України в м. Івано-Франківськ, а з весни 2024 року в Запорізькій області. В червні 2024 року ОСОБА_3 був поранений та перевезений в м. Житомир в КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради. Після цього ОСОБА_3 був перевезений до Івано-Франківської обласної клінічної лікарні, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 разом проводили вільний час, святкували свята, родинні та сімейні зустрічі про, що наявні відповідні фототаблиці з фотографіями із зазначенням часу та місця здійснення цих фотографій. Спільний відпочинок підтверджується фотографіями поїздок по території України та інших країн про що додано договір з туристичною фірмою, виписки із готелю, дані із закордонних паспортів позивача та ОСОБА_3 з яких вбачається їх одночасний виїзд за межі України. Наявність подружніх відносин підтверджується перепискою позивача та ОСОБА_3 в месенджерах, перепискою позивача з родичами ОСОБА_3 , підтримка ОСОБА_3 позивачем підтверджується пересиланням позивачем ОСОБА_3 посилок через нову пошту, перебуванням позивача в м. Житомир в період з 07.07.2024 по 18.07.2024 ( на час лікування ОСОБА_3 в КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О. Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради). Наявність сімейного бюджету та спільних витрат підтверджуються: квитанціями про оплату ОСОБА_3 послуг інтернет провайдера за надання інтернет послуг на адресу АДРЕСА_1 , оплатою ОСОБА_3 комунальних платежів за утримання квартири за вищевказаною адресою.

Позивач та її представник в судових засіданнях позовні вимоги підтримували, просили їх задовольнити. В подальшому подали заяву, в якій просили проводити судове засідання без участі позивача та її представника, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв чи клопотань від Відповідача не надходило.

Крім того, повідомлення Відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Оскільки Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 березня 2025 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу,- відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2025 року ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року скасовано, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснювати виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 у зв`язку із смертю внаслідок поранення ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки задоволено. Зазначено у резолютивній частині постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 13 травня 2025 року наступні дані про учасників справи: «Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; Боржник: ІНФОРМАЦІЯ_7 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 квітня 2025 року витребувано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актові записи про смерть батьків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актові записи про народження осіб батьком яких записаний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Витребувано у ВЧ НОМЕР_4 особову картку військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_5 від 01.08.2024 року), внаслідок поранення, отриманого під час проходження військової служби.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2025 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_9 особову картку військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_5 від 01.08.2024 року), внаслідок поранення, отриманого під час проходження військової служби.

Заслухавши та проаналізувавши пояснення Позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Згідно копії актового запису про народження №1153 від 20 жовтня 1965 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до копії актового запису про смерть №1183 від 08 серпня 2013 року ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 . Згідно копії актового запису про смерть №0618053/00/AZ/2022/273475 від 26 квітня 2022 року ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_12 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , у період з 02 березня 1994 року по 15 серпня 2000 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (згідно реєстраційної відмітки у паспорті (том 1, а.с.11 зворотна сторона).

Згідно копії актового запису про народження №1682 від 23 серпня 1994 року ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_14 , батьки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 від 22.08.2000 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 15.08.2000 року зроблено запис за №716.

Статтею 25 Сімейного кодексу України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 (том 1, а.с.4) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 58 років.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ще з 2004 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, Позивач звернулася до суду з даним цивільним позовом про встановлення відповідного факту, метою чого вказала бажання реалізувати права члена сім`ї загиблого військовослужбовця на отримання відповідної виплати від держави.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Разом з тим, при застосуванні наведених приписів слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік не перебувають у шлюбі, однак, проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, ззовні такі відносини подібні до шлюбних.

Так, частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається, як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, і права спільної сумісної власності на майно.

Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім є сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно із частиною першою статті 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що, «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20).

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 жовтня 2019 року, справа № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19),

«проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини».

В іншій справі Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 лютого 2019 року (касаційне провадження № 61-11607св18) в результаті перегляду справи № 522/25049/16-ц дійшов висновку, що «при встановленні факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу суди повинні встановити, що між сторонами склалися усталені відносини, притаманні подружжю».

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

В даній цивільній справі ОСОБА_1 , стверджуючи про факт проживання її з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, посилалася на нижчеперелічені обставини.

Згідно паспортних даних, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 (том 1, а.с.73).

ОСОБА_3 на час загибелі був зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 . (том 1, а.с.11).

У медичній картці стаціонарного хворого ОСОБА_3 №21894/2024 (том 1 а.с.165) у графі «Контактна особа/телефон» зазначено: « НОМЕР_7 дружина ОСОБА_10 ».

Згідно переліку замовлених послуг між провайдером інтернету від 04 грудня 2015 року у графі «Персональний код (номер договору) зазначено , «Адреса включення» - вул. Сахарова,30/36, «Абонент»: (П.І.Б.) ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , Інд. податк. номер (ІПН) НОМЕР_8 , Серія паспорта НОМЕР_9 виданий 02/03/96 року Івано-Франківським МУВС МВС в Івано-Франківській обл., Тел.:095-699-99-36., та міститься підпис ОСОБА_3 (т.1 а.с.16).

Згідно квитанцій на оплату за надання доступу до мережі інтернет від 2023-05-01, 2023-06-02, 2024-04-01 за номером договору платником зазначено ОСОБА_3 (том 1 а.с.17).

Згідно із даними з паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 та ОСОБА_11 містяться відмітки про одночасний виїзд за межі України (том 1, а.с.18-19).

Згідно договору №59589 на туристичне обслуговування від 01 серпня 2021 року у пункті 6 умови подорожі та загальна вартість туристичних послуг підпункту 6.1. зазначено кількість туристів 2 (два) HBUR OLEH та HAIDABURA MARIANA, країна призначення: Болгарія, місце: ОСОБА_12 , термін подорожі з 25 серпня 2021 р. по 2 вересня 2021 р., у п.9 даного договору міститься підпис туриста ОСОБА_3 (т.1 а.с.20-22).

Відповідно до комплексного договору страхування подорожуючих за кордон №21/01-15 5054 з 21.06.2014 по 03.07.2014, договору комплексного добровільного страхування подорожуючих за кордон №10837-1886161 від 15.08.2019 міститься спільна інформація про застрахованих осіб GAIDABURA MARIANA та ОСОБА_13 (т.1.а.с.25-26).

До матеріалів справи Позивачем також долучено роздруківки листування між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в мобільному месенджері (том 1, а.с.29-36), яке свідчить про усталеність їхніх стосунків, як сімейних, про позитивні особисті відносини між даними особами та підтверджує наявність між ними спільного побуту та взаємних прав і обов`язків подружжя.

Згідно рахунків на оплату за розподіл (доставку) газу, водовідведення, водопостачання, квартплату, електроенергію, спожитий газ, вивіз сміття у період з 02-2024 по 06.2024 (том 1, а.с.44-60) ОСОБА_3 оплачував дані послуги за адресою: АДРЕСА_1 .

До матеріалів справи Позивачем також долучено копії банківських карток та копій банківських квитанцій за період з 2022 по 2024 рік, що свідчить про те, що ОСОБА_3 надав у розпорядження свої кошти у користування ОСОБА_1 , що підтверджує наявність спільних соціально-побутових питань та спільного сімейного бюджету (том 2 а.с.28-31).

Також до позовної заяви Позивачем додано фотографії, зі змісту яких вбачається факт проведення ОСОБА_1 з ОСОБА_3 спільного відпочинку, святкування релігійних свят, інших подій (том 1, а.с.61-70, 86-105).

З приводу обставин справи в судовому засіданні було допитано також свідків.

Так, допитаний Судом свідок ОСОБА_14 , який є сусідом ОСОБА_1 , повідомив суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом спільно проживали та вели спільний побут. Зазначив, що у нього з ними були нормальні сусідські відносини.

Свідок ОСОБА_15 , яка є сусідкою, однокласницею та подругою ОСОБА_1 , повідомила суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом спільно проживали з 2004 року. Зазначила, що вони вели спільний побут та спільно їхали відпочивати.

Так, допитана Судом свідок ОСОБА_16 , сусідка Позивача (проживають на одній площадці) повідомила суду, що познайомилася із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в 2007 році. Зазначила, що за вказаною адресою ОСОБА_17 та ОСОБА_3 проживали разом, вели спільний побут, спільне господарство, вона часто зустрічала їх коли вони разом йшли на роботу та приходили із неї.

Свідок ОСОБА_18 , яка є подругою Позивача зі школи з 1979 року та колегою по роботі, повідомила Суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільний сімейний бюджет, разом вирішували побутові проблеми, працювали на одній роботі де їх сприймали як сім`ю. Зазначила, що на усі свята, дні народження ОСОБА_1 та ОСОБА_3 приходили разом та були гармонійною парою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , яка є близькою подругою та колишньою співробітницею Позивача, вказала, що ОСОБА_1 знає з 2005 року від того часу коли почали працювати в одному управлінні. Зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 постійно приходили на роботу та йшли із неї разом, в один і той самий час брали відпустку, спільно їхали відпочивати. Це була звичайна порядна сім`я, у яких були хороші сімейні відносини.

За таких обставин, проаналізувавши всі вищевказані обставини та підтверджуючі їх існування докази в сукупності та системному зв`язку, зважаючи на специфіку доказування у справах про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, Суд приходить до висновку про те, що факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2004 року (оскільки до 15.08.2000 року ОСОБА_3 перебував у іншому зареєстрованому шлюбі) та до дня смерті ОСОБА_3 30 липня 2024 року підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами.

Отже, в ході розгляду справи встановлено, що Позивач та загиблий ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з 2004 року і до смерті останнього, разом систематично вели спільне господарство, організовували свій побут, мали взаємні права та обов`язки по відношенню один до одного, дбали про утримання житла, формували спільний бюджет. Зазначене свідчить про те, що між ними, як жінкою та чоловіком, склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, та є підтвердженням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Встановлення факту проживання однією сім`єю породжує юридичні наслідки для Позивача, оскільки вона зможе скористатися правом на отримання передбачених законом пільг та виплат як член сім`ї загиблого військовослужбовця.

Таким чином, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту, що має юридичне значення: проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а саме проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснювати виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 у зв`язку із смертю внаслідок поранення ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно постанови № ВП №78370229 від 23.06.2025 про закінчення виконавчого провадження, яка видана головним державним виконавцем Валентином Іваночком вбачається, що рішення суду виконано фактично, державним виконавцем складено акт від 18.06.2025, який підтверджує факт, що ІНФОРМАЦІЯ_16 згідно рішення Івано-Франківського апеляційного суду заборонено вчиняти дії: а саме: здійснювати виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 у зв`язку із смертю внаслідок поранення ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з ч.ч.1,7,8 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення щодо задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 3, 21,36 Сімейного кодексу України, пункту 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 , пунктів 2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст. 209, 213- 216 ЦПК України, Суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу задовольнити.

2. Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заходи забезпечення позову, застосовані постановою Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2025 року, якою заборонено ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснювати виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 у зв`язку із смертю внаслідок поранення ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18 серпня 2025 року.

Суддя Домбровська Г.В.