УХВАЛА

13 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 758/8646/20

провадження № 61-4046 ск 24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Гєгіною Іриною Валеріївною, на постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної установи «Держгідрографія», третя особа: професійна спілка працівників Державної установи «Держгідрографія» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. У березні 2025 року до Верховного Суду, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана його представником - адвокатом Гєгіною І. В., на постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року, у якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року.

2. Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику запропоновано подати до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року у справі № 758/8646/20 та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

3. На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 квітня 2025 року скаржником, через підсистему «Електронний суд», надіслано до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги з додатками.

4. Як на підставу для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Гєгіна І. В., зазначає, що на дату звільнення, 19 листопада 2020 року, заявник не був обізнаний про наявність такої справи, матеріали справи № 758/8646/20 не містять жодних доказів про залучення ОСОБА_1 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

5. Про прийняття постанови від 26 червня 2023 року Київським апеляційним судом у справі № 758/8646/20, ОСОБА_1 стало відомо лише після відкриття провадження у справі № 756/16309/24 за позовом Державної установи «Держгідрографія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

6. На підтвердження відкриття провадження у справі № 758/8646/20, заявником було надано копію позовної заяви та копію ухвали про відкриття провадження зазначеної справи.

7. При цьому заявником не наведено відповідних доказів, які б підтверджували коли саме він отримав копію ухвалу про відкриття провадження від 02 січня 2025 року у справі № 756/16309/24.

8. Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику запропоновано подати до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року у справі № 758/8646/20 та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

9. На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 червня 2025 року скаржником, через підсистему «Електронний суд», надіслано до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з додатками.

10. Як на підставу для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Гєгіна І. В., зазначає, що на дату звільнення, 19 листопада 2020 року, заявник не був обізнаний про наявність такої справи, матеріали справи № 758/8646/20 не містять жодних доказів про залучення ОСОБА_1 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

11. Про прийняття постанови від 26 червня 2023 року Київським апеляційним судом у справі № 758/8646/20, ОСОБА_1 стало відомо лише після відкриття провадження у справі № 756/16309/24 за позовом Державної установи «Держгідрографія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

12. Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 02 січня 2025 року у справі №756/16309/24 про відкриття загального позовного провадження ОСОБА_1 отримав через мобільний застосунок Порталу Дія від 06 січня 2025 року о 23 годину 20 хвилин, а представник Гєгіна І. В. отримала дану ухвалу через підсистему «Електронний суд» 06 січня 2025 року о 21 годині 00 хвилин.

13. На підтвердження зазначених обставин заявником долучено до заяви про продовження строку на касаційне оскарження роздруківку повідомлень з мобільного застосунку Порталу Дія та витяг з підсистеми «Електронного суду» карти руху документу ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 02 січня 2025 року у справі №756/16309/24 про відкриття провадження.

14. Таким чином, днем отримання ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 02 січня 2025 року про відкриття провадження у справі №756/16309/24 слід вважати 07 січня 2025 року.

15. Розглянувши зазначені доводи Верховний Суд дійшов висновку, що наведені заявником підстави для поновлення строку для касаційного оскарження судового рішення не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.

16. Частинами першою та другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

17. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

18. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своєму рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав на те, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

19. Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

20. Правилами статті 18 ЦПК України передбачено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

21. Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

22. Також частиною четвертою статті 389 ЦПК України визначено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

23. За приписами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

24. Крім цього частиною третьою статті 394 ЦПК України встановлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

25. За приписами статті 43 ЦПК України учасники справи мають як право оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках так і обов`язок виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

26. Крім цього частиною першою статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

27. У заявах про поновлення строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гєгіна І. В., зазначає, що про прийняття постанови від 26 червня 2023 року Київським апеляційним судом у справі № 758/8646/20, ОСОБА_1 стало відомо лише після відкриття провадження у справі № 756/16309/24 за позовом Державної установи «Держгідрографія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

28. Відповідно до доказів долучених до заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, зазначену ухвалу про відкриття провадження у справі № 756/16309/24 ОСОБА_1 та його представником було отримано 07 січня 2025 року, отже тридцять днів з дати отримання відомостей про постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року минули 06 лютого 2025 року.

29. Касаційну скаргу подано до Верховного Суду 28 березня 2025 року, тобто через більше ніж два місяці після обізнаності про наявність відповідної постанови.

30. У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження заявником не зазначено причин пропуску строку на касаційне оскарження після обізнаності про наявність оскаржуваної постанови та не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

31. Пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) передбачено, що кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

32. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

33. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

34. ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви № 17160/06 та № 35548/06).

35. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України»).

36. Тобто метою встановлених ЦПК України процесуальних строків є дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

37. Крім цього безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є і порушенням вимог статті 6 Конвенцію щодо справедливого судового розгляду.

38. Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

39. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гєгіна І. В., не наведено поважних підстав для поновлення строку касаційного оскарження у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 390, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Гєгіною Іриною Валеріївною, на постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної установи «Держгідрографія», третя особа: професійна спілка працівників Державної установи «Держгідрографія» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

2. Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ І. В. Литвиненко

/підпис/ Є. В. Петров