Номер провадження: 22-з/813/286/25
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

заяву ОСОБА_1

про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь суму боргу за договором безпроцентної позики грошових коштів від 16 лютого 2022 року в розмірі еквівалента 20 000 доларів США в національній валюті України, що згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют, встановленим НБУ на момент звернення до суду із позовом, становить 824 616 грн, та за договором безпроцентної позики грошових коштів від 20 грудня 2023 року в розмірі еквівалента 27 595 доларів США в національній валюті України, що згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют, встановленим НБУ на момент звернення до суду із позовом, становить 1 137 763,93 грн.

У поданій до суду разом із позовом заяві про забезпечення позову, ОСОБА_1 просив накласти арешт на транспортний засіб, марки «Mercedes Benz Sprinter 311 CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 2005 року випуску, що належить відповідачу ОСОБА_2 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 , від імені якого діє адвокат Музичко Р.В., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до помилкового висновку про відмову в задоволенні вимог вказаної заяви, з підстав наведених в оскаржуваному судовому рішенні, просив скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на майно або грошові кошти, що належать ОСОБА_2 і знаходяться в нього чи в інших осіб, в межах заявлених позовних вимог на загальну суму 47 595 дол. США (1 962 379,93 грн на день подання позову).

18 червня 2025 року через систему Електронний суд ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у частині того на яке саме майно ОСОБА_2 накладено арешт: рухоме чи нерухоме майно.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, заяв чи клопотань про відкладення розгляду вказаної заяви до апеляційного суду не подавали.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до частин першої - третьої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Аналізуючи положення статті 271 ЦПК України можна дійти висновку, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Роз`яснене може бути судове рішення, яке підлягає виконанню й таке виконання неможливе без відповідного роз`яснення його змісту.

Аналіз наведеної вище норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 квітня 2020 року у справі №22а-11177/08.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

За загальними нормами права, роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 814/907/16.

Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації. Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Апеляційний суд не убачає підстав для задоволення заяви та роз`яснення вказаного вище судового рішення апеляційного суду від 18 лютого 2025 року, так як мотиви роз`яснення цієї постанови, на які посилається заявник фактично зводяться до конкретизації рухомого чи нерухомого майна на яке накладено арешт, що стосується встановлення нових обставин, які постановою Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року не встановлювались.

Водночас, постанова Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року, якою накладено арешт на майно або грошові кошти, що належать ОСОБА_2 і знаходяться в нього чи в інших осіб, в межах заявлених позовних вимог на загальну суму 47 595 дол. США (1 962 379,93 грн на день подання позову) в цілому, набрала законної сили та є в повній мірі зрозумілою, отже доповнення цього судового рішення, зокрема переліком майна на яке накладається обтяження - призведе до зміни його резолютивної частини, що є неприпустимим.

З огляду на наведене апеляційний суд доходить висновку, що вказане судове рішення є зрозумілим, таким, що не припускає різного тлумачення та роз`ясненню не підлягає, обставин, що утруднюють його виконання не встановлено, у зв`язку з чим в цьому випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення вказаної заяви позивача про роз`яснення постанови апеляційного суду у справі №521/17147/24.

Керуючись ст. 271 ЦПК України

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О. Ю. Карташов

М.В. Назарова