Справа № 489/8178/13-ц
Провадження №6/489/169/25
УХВАЛА

18 серпня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання,

встановив:

В липні 2025 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до суду із заявою про:

поновлення ТОВ «Консалт Солюшенс» строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа № 489/8178/13-ц (№ 2/489/2957/13), виданого 23.12.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості за кредитним договором № 158-в/41 від 10.08.2007 в розмірі 2 436,79 дол. США, що еквівалентно 19 477,26 грн., та 1 902,00 грн., судового збору в сумі 246,42 грн.;

видачу ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікату виконавчого документа № 489/8178/13-ц (№ 2/489/2957/13), виданого 23.12.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості за кредитним договором № 158-в/41 від 10.08.2007 в розмірі 2 436,79 дол. США, що еквівалентно 19 477,26 грн., та 1 902,00 грн., судового збору в сумі 246,42 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що 30.11.2011 Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено заочне рішення по справі № 2-4210/2011 за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 , відповідно до якого позовні вимоги задоволено. В подальшому за заявою відповідача вказане заочне рішення було скасовано та 26.11.2013 постановлено повторне заочне рішення, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором на сумі 2 844,97 дол. США та 1 902,00 грн., а також судові витрати. 14.12.2021 Ленінським районним судом м. Миколаєва у справі № 489/8178/13 замінено стягувача ПАТ «Фідобанк» на його правонаступника на підставі договору про відступлення права вимоги ТОВ «Консалт Солюшенс». Однак, після отримання матеріалів кредитної справи ТОВ «Консалт Солюшенс» було виявлено, що в ній відсутній оригінал виконавчого листа по вказаній справі. З метою встановлення перебування на виконанні виконавчих документів ТОВ «Консалт Солюшенс» було направлено запит до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Миколаївській області ПМУ МЮ (м. Одеса), та 20.06.2025 отримано відповідь, згідно якої на виконанні перебував виконавчий лист № 2-4210, виданий 31.01.2012 (до скасування заочного рішення). Щодо перебування на виконанні виконавчого документа № 489/8178/13-ц (провадження № 2/489/2957/13) інформації не надано. Станом на теперішній час на примусовому виконанні вказаний виконавчий документ не перебуває. Посилаючись на викладене представник ТОВ «Консалт Солюшенс» зазначає про те, що виконавчий лист по вказаній справі втрачено, що є підставою для видачі його дублікату. При цьому заявник посилається на те, що необхідно також поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки його було пропущено з поважних причин. Так, первісний стягував вчиняв активні дії, спрямовані на примусове виконання рішення. Проте на виконанні перебував виконавчий лист саме з виконання першого заочного рішення, яке в подальшому було скасовано, що призвело до правової невизначеності та дало стягувачу обґрунтовані підстави вважати, що виконавчий лист перебував на виконанні оскільки відомостей про завершення виконавчого провадження він не отримував.

У відповідності до ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 04.07.2025 прийнято до розгляду заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

В судове засідання представник ТОВ «Консалт Солюшенс» не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, від нього 14.08.2025 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Боржник ОСОБА_2 та представник ПАТ «Фідобанк» в судове засідання не з`явились, повідомлені судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви і цивільної справи, судом встановлено наступне.

30.11.2011 Ленінським районним судом м. Миколаєва постановлено заочне рішення по справі № 2-4210/2011 за позовом ПАТ «СЕБ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, відповідно до якого позовні вимоги задоволено частково.

Копію виконавчого листа по вказаній справі представником ПАТ «СЕБ Банк» отримано 09.12.2012.

11.09.2013 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 30.11.2011.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2013 заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.11.2011 скасовано.

26.11.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва постановлено заочне рішення по справі № 2/489/2957/2013 за позовом ПАТ ФІДОБАНК до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, відповідно до якого позовні вимоги задоволено частково. А саме, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , на користь ПАТ ФІДОБАНК, заборгованість по кредитному договору від 10.08.2007 року № 158-в/41: заборгованість за кредитом 2436,79 дол. США, що еквівалентно 19477,26 грн., заборгованість за відсотками 408,18 дол. США, що еквівалентно 3262,58 грн., а також заборгованість за комісією в сумі 1675,37 грн. та пеню в сумі 226,63 грн., а всього заборгованість за кредитним договором 2844,97 дол. США та 1902,00 грн., що в еквіваленті складає 24641 грн. 84 коп.; судовий збір у розмірі 246 грн. 42 коп.

Представник ПАТ «Фадобанк» отримав виконавчий лист по вказаній справі 21.01.2014.

14.12.2021 Ленінським районним судом м. Миколаєва постановлено ухвалу, відповідно до якої замінено стягувача у виконавчому листі № 489/8178/13-ц (провадження № 2/489/2957/13), виданому 23 грудня 2013 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», , місцезнаходження: м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, оф. 308.

З пояснень представника заявника вбачається, що в матеріалах кредитної справи оригінал виконавчого листа по справі № 489/8178/13 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 був відсутній. Вказане підтверджується актом приймання-передачі від 03.02.2021.

Згідно повідомлення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.06.2025 за вих. № 26098/02-31 за даними автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на 20.06.2025 виконавчі провадження з виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СЕБ Банк», ПАТ «Фідобанк» заборгованості на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби Миколаївської області не перебувають. В Інгульському ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області перебувало виконавче провадження № 31504939 з виконання виконавчого листа № 2-4210, виданого 31.01.2012 Ленінським районним судом м. Миколаєва, яке 24.09.2013 закінчено з підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (скасування рішення, яке підлягало виконанню).

При цьому ОСОБА_1 визнає наявну у нього заборгованість, проте в зв`язку із важким матеріальним станом просить ТОВ «Консалт Солюшенс» розстрочити її виплату, що підтверджується його власною заявою від 11.02.2022.

Враховуючи вищезазначене, ТОВ «Консалт Солюшенс» вважає, що виконавчий лист № 489/8178/13, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва щодо боржника ОСОБА_1 було втрачено.

На думку заявника, наведене свідчить про поважність пропуску строку пред`явлення виконавчого листа для виконання та видачі його дублікату, оскільки виконавчий лист було втрачено, що унеможливлює для нього, як нового кредитора, пред`явлення його до примусового виконання та фактичне отримання грошових коштів за рішенням суду.

При вирішенні заяви суд виходить з наступного правого регулювання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

За правилами статті 127 ЦПК суд поновлює строк, встановлений законом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Відповідно до статті 433 ЦПК у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зміст цієї норми кореспондується з положеннями частини 2 статті 24 Закону «Про виконавче провадження». Метою цього правила є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Судове рішення від 26.11.2013 набуло законної сили 06.12.2013 - після закінчення строку на його оскарження, який за нормами ЦПК України в редакції, що діяла на час його ухвалення, складав десять днів.

Виконавчий лист по справі представник позивача отримав 21.01.2014.

Відповідно до пункту 4 частини 17 Перехідних положень ЦПК у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу в межах строку пред`явлення його до виконання, або у разі його поновлення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року (справа 2-836/11) дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на час набрання заочним рішенням законної сили (грудень 2013 року) були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час звернення заявника до суду, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001р. у справі № 3-рп/2001).

Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-V111 набрав чинності 05 жовтня 2016 року. Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення даного Закону, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-V111 свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року №1404-V111. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та Перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону від 02 червня 2016 року № 1404-V111 до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Саме про таке застосування вказаних норм права йде мова в постанові КЦС Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14.

Отже, оскільки заочне рішення суду набрало законної сили 06.12.2013 року, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, з урахуванням положень пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV становив один рік та сплинув 06.12.2013.

Як вбачається зі змісту заяви ТОВ «Консалт Солюшенс», заявник посилався, що строк пред`явлення виконавчих документів пропущено саме первісним кредитором (ПАТ «Фідобанк») та як поважну причину його пропуску зазначав зміну правової підстави для виконання рішення (з одного рішення суду від 30.11.2012 на інше від 26.12.2013) та відсутність роз`яснень або офіційних повідомлень з цього приводу. Крім того, вказував на відсутність доказів на підтвердження завершення виконавчого провадження, що призвело до правової невизначеності щодо порядку виконання вказаних судових рішень.

Інших причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання заявником не вказано. Заявником не наведено причин, які із часу завершення виконавчого провадження перешкоджали ПАТ «Фідобанк» встановити стан виконавчого провадження, отримати відомості про перебування виконавчого листа на виконанні, пред`явити виконавчий лист до виконання, тощо.

Враховуючи викладене, судом не встановлено причин, які б не залежали від волі первісного стягувача та дійсно створювали перешкоди або значно ускладнювали можливість пред`явлення виконавчого листа до виконання у визначений законом строк.

Аналіз зазначених обставин свідчить про те, що первісний стягувач за виконавчим листом (ПАТ «Фідобанк») на час відступлення вимоги 03.02.2021 новому кредитору ТОВ «Консалт Солюшенс» втратив право на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК), то право на пред`явлення виконавчого листа до виконання не набув (до вирішення питання про поновлення строку) і новий кредитор, яким є ТОВ «Консалт Солюшенс».

Виходячи з норм чинного законодавства, саме на заявника покладається обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки заявник не довів належними та допустимими доказами (статті 76-81 ЦПК України) поважний характер причин пропуску строку, суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа за судовим рішенням від 26.11.2013.

Враховуючи, що дублікат виконавчого листа, як зазначалось вище, видається лише в межах строку для пред`явленні виконавчого листа до виконання (первісного або поновленого), то відмова у поновленні строку є підставою для відмови у видачі дублікату виконавчого листа про стягнення кредитної заборгованості та судових витрат з ОСОБА_1 .

Одночасно суд звертає увагу, що при набутті права вимоги до боржника заявник діяв добровільно та мав оцінювати ризики пропуску попереднім кредитором строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись статтями 260, 433, пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали до Миколаївського апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18.08.2025.

Суддя Г.А. Микульшина