Справа № 303/3552/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» (представник Хлопкова Марія Сергіївна) до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Юніт капітал» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, вказуючи, що 17.06.2024 ТОВ «Макс кредит» та відповідач уклали договір кредитної лінії №00-9817834 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора. Відповідач в мережі Інтернет перейшла на офіційний сайт первісного кредитора та ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику. Після цього відповідач заявила про бажання отримання коштів, зареєструвалася на сайті, під час чого пройшла процедуру ідентифікації/верифікації, використовуючи підказки сайту кредитодавця, тобто вказала свої особисті персональні дані. Первісний кредитор, приймаючи рішення щодо укладання договору та видачу кредитних коштів, перевірило дані відповідача з метою її ідентифікації та платіжну картку, а саме її приналежність позичальнику. Відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, позичальнику в особистий кабінет надається паспорт споживчого кредиту та, у разі згоди з ним, підписує його шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, після отримання позичальником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту. Позичальник ознайомлюється із запропонованими в паспорті споживчого кредиту умовами кредитування та у разі згоди із ними підписує його шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після підписання паспорту споживчого кредиту, кредитодавець формує та надає позичальнику для ознайомлення оферту щодо укладання договору. Оферта є пропозицією укладення договору у розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію». Отже, кредитний договір підписано відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора 25418, тобто введення позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням договору. Після здійснення акцепту позичальником, кредитодавець наклав на кредитний договір кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника із кваліфікованою електронною позначкою часу. 17.06.2024 ТОВ «Макс кредит» перерахувало грошові кошти відповідачу в сумі 6000,00 грн безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі онлайн» на платіжну картку №4441-11XX-XXXX-2718, що є доказом прийняття відповідачем пропозиції кредитодавця ТОВ «Макс кредит. 17.12.2024 ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9721034 від 14.04.2024. Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 від ТОВ «Макс кредит» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16 512,00 грн, що підтверджується Актом прийому передачі реєстру боржників та платіжною інструкцією, яка свідчить про виконання фактором своїх обов`язків за вказаним договором факторингу. 02.04.2025 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 020425-У, за умовами якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п.1.2. договору факторингу перехід прав вимоги заборгованості до боржників від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до позивача відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 13 512,00 грн, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу та реєстром боржників до договору факторингу. Під час укладення кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту в сумі 6 900,00 грн, валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування. Дане погодження умов, а також підписання кредитного договору відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора як засобу електронного підпису, свідчить про його належне та добровільне волевиявлення на укладення електронного правочину. Оскільки Відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів виникла заборгованість у розмірі 13 512,00 грн, яка складається з наступного: 6 900,00 грн - заборгованість по кредиту; 6 612,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку за період 02.04.2025 07.05.2025. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходили платежі на погашення заборгованості відповідача за кредитним договорам. ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Товариство просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №00-9817834 від 17.06.2024 у розмірі 13512,00 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2025 відкрито провадження по даній справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Судом проведено заочний розгляд справи, оскільки встановлено наявність умов, що передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України для такого порядку розгляду.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17.06.2024 між ТОВ «Макс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-9817834, що підтверджується копією зазначеного договору, підписаного відповідачем в електронному вигляді. Пунктом 7.20 договору передбачено, що відповідач підтверджує, що з внутрішніми Правилами надання коштів та банківських металів у кредит кредитодавця ознайомлена в повному обсязі. Згідно з п. 7.21 договору невід`ємною частиною договору є Графік платежів таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, розрахована, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки по поверненню кредиту та оплату процентів, комісії за надання кредиту на умовах та у строки, визначені в договорі.

17.06.2024 ТОВ «Макс кредит» перерахувало ОСОБА_1 6000,00 грн, згідно договору №00-9817834 від 17.06.2024, що підтверджується додатковою інформацією ТОВ «Макс кредит» щодо ПІБ, РНОКПП позичальників, яким було перераховані кошти через платіжний сервіс «Platon» (ТОВ «Платежі онлайн») та інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 20.12.2024.

17.12.2024 між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, у відповідності до умов якого, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, зо існують на дату відступлення права вимоги.

Згідно з реєстром боржників від 17.12.2024 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9817834 від 17.06.2024 у розмірі 13 512,00 грн.

02.04.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» укладено договір факторингу № 020425-У, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суми позики), плати за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно з реєстром боржників до договору факторингу м від 02.04.2025, ТОВ «Юніт капітал» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9817834 від 17.06.2024 у розмірі 13 512,00 грн.

Позивачем на адресу позивача направлено досудову вимогу про погашення боргу за кредитним договором від 04.04.2025, в якій зазначив, що встановлюють 30 денний строк для погашення заборгованості. Товариство попередило, що у разі невиконання зобов`язань у вказаний період, буде змушено звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості.

Таким чином, судом встановлено факт набуття права вимоги позивачем до відповідача за кредитним договором №00-9817834 від 17.06.2024 у розмірі 13 512,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору.

Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Статті 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги ТОВ «Юніт капітал» обґрунтовані та наявні підстави для їх задоволення, оскільки відповідач умови договору не виконує, тому з нього підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту на користь позивача.

Відповідно до ч. 1-3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до правових висновків висловлених Верховним Судом у справі №922/1964/21 від 16.11.2022 учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

При цьому, суд приходить до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду викладеної у постанові від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, правовим позиціям Верховного Суду викладеним у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20,від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19).

Водночас суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 року. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Судом встановлено, що 07.04.2025 між ТОВ «Юніт капітал» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 та додаткову угоду до нього.

З акта прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 встановлено, що Адвокатське бюро «Тараненко та партнери», в особі керуючого бюро адвоката Тараненка А.І. надало ТОВ «Юніт капітал» наступні юридичні послуги:

складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9817834 від 17.06.2024 (період надання послуги - 2 години, вартість - 5000,00 грн);

вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9817834 від 17.06.2024 (період надання послуги - 2 години, вартість - 1000,00 грн);

підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про нарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9817834 від 17.06.2024 на рахунок боржника, яким є ОСОБА_1 (період надання послуги - 1 година, вартість - 500,00 грн);

підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9817834 від 17.06.2024 на рахунок боржника, яким є ОСОБА_1 (період надання послуги - 1 година, вартість - 500,00 грн).

Загальна вартість наданих послуг складає 7000,00 грн.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлено.

Враховуючи вищезазначене з відповідача підлягає стягненню витрати позивача на професійну правничу допомогу на підставі ч. 3 ст. 33 та ст. 137, 141 ЦПК України у розмірі 7000,00 грн.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача. Керуючись ст. 141, 258-259, 263-265, 273,280-282, 354, 355 ЦПК України, ст. 207, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1069 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» (місцезнаходження: вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43541163) заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 512 гривень (тринадцять тисяч п`ятсот дванадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні, сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень (сім тисяч гривень, 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя