УХВАЛА

13 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 953/8483/24

провадження № 61-7476ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про захист прав споживача, стягнення коштів та

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- зобов`язати Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі - АТ «Райффайзен Банк») припинити нарахування йому процентів, здійснити перерахунок та зарахувати раніше сплачені та стягнуті кошти за користування кредитом (процентів) у суму заборгованості за тілом кредиту з урахуванням положень частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», починаючи з 19 листопада 2019 року;

- зобов`язати АТ «Райффайзен Банк» закрити кредит за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою»

від 19 листопада 2019 року № 014/380805/82/724931 (кредитного договору), укладеного з ним, у зв`язку з погашенням суми боргу;

- стягнути з АТ «Райффайзен Банк» на його користь зайво перераховані кошти в розмірі 118 415,45 грн.

14 листопада 2024 року рішенням Київського районного суду м. Харкова в задоволенні позову відмовлено.

13 травня 2025 року постановою Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Харковавід 14 листопада 2024 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції постанови.

15 червня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу рішення Київського районного суду м. Харкова

від 14 листопада 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 13 травня 2025 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верхового Суду від 19 травня 2020 року в справі

№ 910/719/17, від 23 листопада 2021 року в справі № 3593373/16-ц, від 31 серпня 2023 року в справі № 400/4063/22, в постанові Верховного Суду від 06 червня 2024 року в справі № 953/8574/23,що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у кредитних правовідносинах та статей 1212-1215 Цивільного кодексу України щодо правових наслідків дій кредитора, який утримував кошти, суперечачи рішенню суду та пільгам, встановленим законом, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Вбачається, що між сторонами виник спір про захист прав споживача, стягнення коштів в розмірі 118 415,45 грн, що не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день звернення з касаційною скаргою (181 680,00 грн).

Отже, касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення в малозначній справі, які відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки стосується захисту прав військовослужбовців та інвалідів війни; єдиного тлумачення поняття «добровільність» платежів; забезпечення обов`язковості виконання судових рішень; практичного визначення змісту та обов`язковості преюдиційних обставин.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України

від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Аналіз змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судові рішення в справі підлягають касаційному оскарженню.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова

від 14 листопада 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 13 травня 2025 року в справі.

Витребувати з Київського районного суду м. Харкова цивільну справу № 953/8483/24 ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про захист прав споживача, стягнення коштів.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська