УХВАЛА

15 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 552/3232/24

провадження № 61-8910ск25

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ситнік О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, встановлення фактів, що мають юридичне значення, та

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2025 року, в якій просить їх в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті 127 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Статтею 390 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Заявником було подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

Заявник зазначає про те, що повний текст постанови Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2025 року був отриманий ним через представника 11 червня 2025 року.

Тому вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено ним з поважних причин.

Указані заявником підстави поновлення строку на касаційне оскарження необхідно визнати неповажними та відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

З інформації Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що датою складення повного тексту постанови Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2025 року зазначено 05 березня 2025 року. Забезпечено надання загального доступу 10 березня 2025 року.

Строк для подачі касаційної скарги для заявника розпочався 06 березня 2025 року та закінчився 04 квітня 2025 року. Із касаційною скаргою він звернувся лише 08 липня 2025 року.

З долученої до касаційної скарги копії оскаржуваної постанови апеляційного суду вбачається, що вона виготовлена 09 червня 2025 року. Доказів отримання заявником оскарженої постанови з 06 березня 2025 року до 09 чи 11 червня 2025 року не надано.

Довідки з суду першої/ апеляційної інстанції про отримання чи неотримання оскаржуваної постанови після складення її повного тексту (05 березня 2025 року) заявником не надано.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35,

від 16 лютого 2017 року в справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).

Заявник із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи. У разі відсутності обставин непереборної сили, ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу судового провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.

З матеріалів касаційного оскарження неможливо встановити, що суд апеляційної інстанції не вручав заявнику копію оскаржуваного рішення та що ним не отримано копію оскаржуваного рішення раніше 09 чи 11 червня 2025 року в інший спосіб. Доказів порушення апеляційним судом порядку вручення судового рішення, передбаченого статтями 272, 386 ЦПК України, не надано.

Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку своєчасності направлення судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку копії оскаржуваного судового рішення або доказів отримання цього рішення, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції, зокрема у вигляді довідки суду першої або апеляційної інстанції про те, яким чином та коли заявнику направлена та вручена копія оскаржуваного судового рішення разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу і якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Тому, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно звернутися до Верховного Суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження.

Суд роз`яснює, якщо в зазначений строк заявник не звернеться до суду касаційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із наведенням підстав для його поновлення, а також поданням доказів порушення апеляційним судом порядку вручення судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України, в відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Керуючись статтями 185, 390, 393 ЦПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2025 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Ситнік