Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1066/24
Провадження №: 2-др/332/17/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2025 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання щодо стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, треті особи: Управління з питань екологічної безпеки Запорізької міської ради, Управління патрульної полії у Запорізькій області, про відшкодування шкоди , -
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2025р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, треті особи: Управління з питань екологічної безпеки Запорізької міської ради, Управління патрульної полії у Запорізькій області, про відшкодування шкоди, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, на суму 134581 грн. 48 коп.

26.05.25р. до суду звернувся ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Шевченка О.І. із заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючі тим, що судом при ухвалені судового рішення від 22.05.2025р. не вирішено питання про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, витрат на професійну правничу допомогу та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Шевченко О.І. заяву підтримав та пояснив, що стягненню підлягають:

витрати на оплату судового збору в сумі 3367 грн. 91 коп.,

витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 4320 грн.,

витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4700 грн. по Акту №1 від 23.05.2025р. по договору № 7/11, та в сумі 17200 грн. по Акту №1 від 23.05.2025р. по договору № 08/1, тобто на загальну суму 21900 грн.

Представник відповідача Салата Н.П. в судовому засіданні проти заяви позивача заперечувала та пояснила, що витрати на правничу допомогу є завищеними, розмір оплати не відповідає об`єму виконаних адвокатом робіт, просила зменшити суму витрат на оплату правничої допомоги та в задоволенні заяви відмовити.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, тому їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні правовідносини, дійшов висновку про необхідність часткового стягнення судових витрат, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в т.ч., якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частинами 1, 3 ст.133ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем було заявлено позовні вимоги на загальну суму 140730 грн., а судом позовні вимоги було задоволено частково, а саме на суму 134581, 48 грн., що складає 96 % від заявлених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 при подачі позову було сплачено судовий збір в сумі 3508,24 грн., що підтверджено відповідною платіжною квитанцією (т.1 а/с 118).

В силу вищезазначених мотивів з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума, пропорційна 96 % від 3508,24 грн., що складає 3367,91 грн.

Також позивачем ОСОБА_1 з метою обґрунтування позовних вимог було сплачено витрати на проведення авто товарознавчої експертизи в сумі 4500 грн., що підтверджено відповідною рахунком-фактурою (т.1 а/с 43).

В силу вищезазначених мотивів з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума, пропорційна 96 % від 4500 грн., що складає 4320 грн.

Також в ході розгляду справи позивач користувався професійною допомогою адвоката, витрати на залучення якого складають:

в сумі 4700 грн. по Акту №1 від 23.05.2025р. по договору № 7/11 (т.2 а/с 108оборот),

в сумі 17200 грн. по Акту №1 від 23.05.2025р. по договору № 08/1 (т.2 а/с 109),

тобто всього на загальну суму 21900 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки:

1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21);

2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28, 29);

3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).

Витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі та обов`язку суду в будь-якому випадку задовольнити заяву про їх відшкодування.

Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 134,137 ЦПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач під час розгляду справи користувався правничою допомогою адвоката Шевченка О.В. на підставі укладеного між сторонами Договору про надання правової допомоги (т.1 а.с.112-113).

Згідно Акту №1 від 23.05.2025р. по договору № 7/11 (т.2 а/с 108оборот), позивач ОСОБА_1 отримав наступну правничу допомогу:

1. Консультація щодо можливості та доцільності вирішення Справи у судовому порядку, у тому числі: проведення двох зустрічей з Клієнтом, попереднє вивчення та аналіз наданих Клієнтом документів, добірка та аналіз норм чинного законодавства щодо спірних правовідносин, вивчення судової практики Верховного Суду (ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»: «Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права»), формування висновку щодо можливості захисту прав клієнта в судовому порядку 4 години на суму 2000 грн.;

2. Складання 4-х адвокатських запитів (витребування відповідної інформації) 4 години на суму 2400 грн.;

3. Складання повідомлення про запрошення представника на огляд автомобіля 1 година на суму 300 грн.;

а всього по цьому Акту на суму 4700 грн. (т.2 а/с 108оборот).

Згідно Акту №1 від 23.05.2025р. по договору № 08/1 (т.2 а/с 109), позивач ОСОБА_1 отримав наступну правничу допомогу:

1. Підготовка матеріалів та складання позовної заяви про відшкодування завданих збитків 7 годин на суму 8000 грн.,

2. Представництво інтересів клієнта в суді в чотирьох судових засіданнях на суму 9200 грн.,

а всього по цьому Акту на суму 17200 грн. (т.2 а/с 109).

Отже загальна сума послуг, яку позивач просив стягнути з відповідача в якості понесених ним витрат на професійну правничу допомогу становить 21900 грн.

У розумінні умов частин четвертої шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу на підставі наданих доказів, вважає, що з урахуванням предмету спору, ціни позову та характеру правовідносин, з приводу яких у сторін виник спір, складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, витрати на правову допомогу в сумі 21900 грн. є необґрунтованими та непропорційними відносно предмета та ціни позову, та виконаним адвокатом роботам. Суд дійшов висновку, що доводи клопотання представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги знаходять свого підтвердження, отже, наявні підстави для зменшення витрат на правову допомогу, виходячи з наступного.

Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зазначив, «…надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною…».

З урахуванням вказаного правового висновку, обґрунтувань заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та доданих до неї документів, враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність зменшення суми стягнутих витрат з 21900 грн. до 13458 грн., понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Ухвалити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, треті особи: Управління з питань екологічної безпеки Запорізької міської ради, Управління патрульної полії у Запорізькій області, про відшкодування шкоди - додаткове рішення.

Стягнути з районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району на користь ОСОБА_1 :

-витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13458 грн.,

-витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 4320 грн.,

-витрати на оплату судового збору в сумі 3367 грн. 91 коп.,

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду.

У зв`язку з перебуванням судді Сінєльніка Р.В. в нарадчій кімнаті з 13.08.25р. до 22.08.2025р. по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.115 КК України повний текст додаткового рішення виготовлено 22.08.2025р.

Суддя Р.В. Сінєльнік