Справа № 523/5804/17
Провадження №2/523/366/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"14" серпня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

АТ КБ «Приват Банк» 21.04.2017р. звернувся із зазначеним позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором від 12.03.2011р. в розмірі 72 217,19грн., яка в свою чергу складається: з суми боргу за тілом кредиту в розмірі 7175,65грн., заборгованості по процентам в розмірі 57926,44грн., заборгованості по пені та комісії в розмірі 3200,00грн., штрафу (фіксована складова) 500,00грн., штрафу (процентна складова 3415,10грн.).

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач не виконав прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у нього виникла перед Банком заборгованість у розмірі зазначеному вище.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Бабаковим В.П. від 24.04.2017р. відкрито провадження у справі.

03.05.2018р. по справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» задоволенні у повному обсязі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31.08.2021р. під головуванням судді ОСОБА_2 скасоване заочне рішення суду від 03.05.2018р. з призначенням розгляду справи за участю сторін.

Внаслідок звільнення судді ОСОБА_2 у відставку, протоколом повторного автоматичного розподілу справ між суддями від 17.04.2025р. справу розподілено на головуючого суддю Малиновського О.М., яким ухвалою від 23.04.2025р. справу прийнято до провадження.

Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про підтримання пред`явлених позовних вимог та розгляду справу у їх відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи відповідачу неодноразово належним чином направлявся судовий виклик. Відзив на позовну заяву не надав. Згідно поштових повідомлень, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК). Крім того, відповідача було сповіщено про час та місце розгляду справи шляхом направлення СМС-повідомлення на наявний у справі номер мобільного телефону, який був зазначений відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення. За таких обставин, суд вважає, що відповідач є обізнаним про розгляд справи судом у визначений час та місце.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.

Судом встановлено, що згідно умов кредитного договору №б/н від 12.03.2011р. ОСОБА_1 отримав від АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір було укладено шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Довідки про умови кредитування з використанням картки «Універсальна 30 днів». При цьому, позивач вважає, що своїм підписом у вказаних документах, відповідач підтвердив, що підписана ним довідка та заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

Розмір встановленого кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 на час укладання договору складав 15000,00грн.

Відповідно до Умов та Правил, у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти та штраф.

Вважаючи, що з боку відповідача умови кредитного договору не виконуються належним чином, Банк за договором кредитування розрахував заборгованість відповідачу, яка станом на 28.02.2017р. дорівнює 72217,19грн., яка в свою чергу складається з суми боргу за тілом кредиту в розмірі 7175,65грн., заборгованості по процентам в розмірі 57926,44грн., заборгованості по пені та комісії в розмірі 3200,00грн., штрафу (фіксована складова) 500,00грн., штрафу (процентна складова 3415,10грн.).

Вирішуючи питання про стягнення нарахованої Банком заборгованості по кредитному зобов`язанню, суд виходить з наступного обґрунтування, з урахуванням правової позиції висловленою ВП ВС у справі № 342/180/17-ц.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом встановлено про те, що в Анкеті-заяві від 12.03.2011р. до Договору про приєднання до Умов і Правил банківських послуг містяться лише персональні дані відповідача ОСОБА_1 , дата та його підпис. Водночас у підписані відповідачем довідці про умови кредитування з використанням картки «Універсальна 30 днів», копія якої приєднана до матеріалів справи, наявні всі істотні умови кредитного договору, а саме: процентна ставка, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, обов`язковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг, порядок формування овердрафту.

Отже, в даному випадку підлягають застосуванню до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки відповідач був ознайомлений з умови та правила надання банківських послуг.

Відповідачем в свою чергу не спростовані належними та допустимим доказами заявлені позивачем вимоги в частині стягнення тіла кредиту та процентів за його користування.

На підставі встановленого, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення суми використаного боржником кредитного ліміту у сумі 7175,65грн. та процентів за його користування в розмірі 57926,44грн., оскільки виходячи із виписки по картці, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавав факт отримання ним кредитних коштів.

Водночас суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені та комісії, а також нарахованих штрафів не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже з аналізу вказаної норми штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, вказує про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Постанова ВСУ №6-2003цс15 від 21.10.2015р.).

Мотивуючи позовні вимоги в частині стягнення неустойки порушенням ОСОБА_1 строків повернення суми кредиту АТ КБ «Приват Банк» одночасно просить стягнути пеню та два види штрафу (фіксована, процентна частини), тобто за одне і теж саме порушення умов договору, що згідно статті 61 Конституції України є недопустимим. Більш того заявляючи позовні вимоги про стягнення суми 3200,0грн. позивач вказує, як одночасне стягнення пені та комісії, які за своїм правовим змістом є різними видами стягнення та не відокремлює суму пені та суму комісії, які підлягають стягненню.

Наявність зазначених обставин вказують на безпідставність пред`явлених позовних вимог в цій частині, які не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст.141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1442,36грн. (65 102,09грн. х 100 : 72217,19грн. = 90,14% ; 1600,0грн. х 90,14% : 100).

Внаслідок повторного ухвалення заочного рішення у даній справі позивач та відповідач можуть оскаржити його в загальному порядку, встановленому цим Кодексом (ч.3 ст.288 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () суму боргу за тілом кредиту в розмірі 7175,65грн., заборгованість по процентам в розмірі 57926,44грн., судовий збір в розмірі 1442,36грн.

В частині позовних вимог про стягнення пені, комісії, штрафів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 14 серпня 2025р.

Суддя