Справа № 505/3335/23
Провадження № 2/505/895/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2025 місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Мароли К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», за участі третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Пушкарьов О.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулася 16 серпня 2023 року до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Форвард», за участі третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни, та просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6040, виданий 21.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем по стягненню з неї на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 27259,64 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання боржником умов кредитного договору, в межах виконавчого провадження № 60454845, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною. Також просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрат з надання правової допомоги.

В обґрунтування позову посилається на те, що в проваджені приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. знаходиться виконавче провадження № 60454845 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 27259,64 грн. на підставі виконавчого напису № 6040, виданого 21 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., вказали, що про наявність вищевикладених обставин позивачу стало відомо після блокування всіх банківських рахунків та накладення арешту на кошти. Від банку жодних повідомлень чи документів позивачу не надходило.

Оскільки документи, що підтверджували безспірність заборгованості на момент вчинення виконавчого напису, позивач вважає, що підстави для вчинення виконавчого напису були відсутні, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись з позовом до суду.

В порядку забезпечення позову позивач подавав до суду заяву, якою просив вжити заходи забезпечення його позову, а саме, зупинити стягнення за спірним виконавчим написом.

Ухвалою суду від 31 серпня 2025 року заяву про забезпечення суду задоволено, зупинено стягнення за даним виконавчим написом.

Ухвалою суду від 31 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та було витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. копію виконавчого напису за реєстровим номером № 6040 від 21.09.2019 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. та копію заяви про відкриття виконавчого провадження з усіма додатками.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі, та справу розглянути за її відсутності.

08 вересня 2023 року від відповідача АТ «Банк Форвард» надійшли письмові пояснення, відповідно яких зазначено, що між ПАТ «Банк Форвард» та позивачем було укладено кредитний договір шляхом підписання оферти та паспорту споживчого кредиту. Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору. Між тим нотаріусом за заявою АТ «Банк Форвард» було вчинено виконавчий напис. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 перевірено подачу Відповідачем - АТ «Банк Форвард» на обґрунтування вимог повного пакету документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі - України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Вважає, що позивачем в позові не наводить належних доводів щодо неправильності розміру заборгованості, зазначеної у виконавчому написі нотаріуса. Тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи третьої особи суд не володіє.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. у судове засідання не з`явилася, про судове засідання була повідомлена належним чином про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомила, пояснень та заяв про розгляд справи у її відсутність не надавала.

Дослідивши письмові докази справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 6040, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 27 259,64 грн.

30 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 21 грудня 2019 року постанову про арешт коштів боржника, виконавче провадження № 60454845 щодо примусового виконання вище вказаного виконавчого напису № 6040, вчиненого 21 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем.

Ухвалою суду про відкриття провадження від 31 серпня 2023 року було витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни копію виконавчого напису за реєстровим номером № 6040 від 21.09.2019 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем та копію заяви про відкриття виконавчого провадження з усіма додатками.

Однак, заявляючи про дійсність і безспірність своїх вимог до позивача ОСОБА_1 , відповідач АТ «Банк Форвард» не надав суду жодних доказів на їх підтвердження, зокрема, копії кредитного договору та інших документів, що були підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Крім того, витребувана судом інформація, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л., щодо надання матеріалів на підставі яких вчинено виконавчий напис № 207 виданий 29.01.2021, залишилася без виконання.

Із наявних у матеріалах справи документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних, достатніх та достовірних доказів на спростування доводів позивача.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (надалі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі «Порядок вчинення нотаріальних дій», «Порядок»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Встановивши вищевказані порушення, суд вважає позов підставним та обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, а саме визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. та 536,80 грн.

Керуючись ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постановою КМУ №1172 від 29.06.1999, ст. ст. 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6040 від 21.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 27 259,64 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (, адреса місця знаходження 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , суму сплаченого судового збору в розмірі 1610,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 14 серпня 2025 року.