Справа № 473/4250/25
РІШЕННЯ

іменем України

"18" серпня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Ротар М.М.

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на окупованій території, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник - адвокат Мартинюк Юлія Сергіївна, звернулися до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою, в якій просять суд:

- встановити факт народження дитини, жіночої статті громадянки України ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь, Донецької області, Україна, вказавши матір`ю громадянку України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження місто Маріуполь Донецька область, місце реєстрації АДРЕСА_1 , батьком - громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м. Маріуполь Донецька область, місце реєстрації АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви представник вказує, що заявники перебувають в зареєстрованому шлюбу з 11.09.2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_4 від шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3 . Народження дитини відбулось на тимчасово окупованій території України в м. Маріуполь, Донецької області, Україна, що підтверджується копією обмінної карти з пологового відділення лікарні, де народилася дитина та свідоцтвом про народження. З огляду на те, що медичні документи видані незаконними органами, на теперішній час відсутня можливість для реєстрації факту народження дитини та відповідно, отримання свідоцтв про її народження.

Заявники та їх представник в судове засідання не з`явились. У заяві про встановлення факту про народження представник просив розглядати справу без його участі та участі заявників.

Представник заінтересованої особи Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області в судове засідання надав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати у відсутності представника, проти задоволення заяви заперечень не мають.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заявників підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 07 серпня 2019 року у Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 460, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , видане Центральним районним у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у заявниці ОСОБА_4 народилася дитина дівчинка, що підтверджується обмінною картою з пологового будинку Центру охорони материнства та дитинства Маріуполя та виписним епікризом із історії розвитку №2085 від 13.06.2025 року, де народилася дитина.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Маріупольським міським відділом запису акту громадянського стану управління ЗАГС ДНР, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маріуполь, батьком вказано ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до паспорту (в формі ID) 005408033, виданим 06.11.2020 року органом 1436 заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянином України, місце народження м. Маріуполь Донецька область Україна.

Відповідно до паспорту (в формі ID) НОМЕР_3 , виданим 27.09.2019 року органом 1436 заявниця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою України, місце народження м. Маріуполь Донецька область Україна.

Судом встановлено, що свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Маріупольським міським відділом запису акту громадянського стану управління ЗАГС ДНР - органом, який створений та діє у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правові наслідки.

Станом на час розгляду справи м. Маріуполь знаходиться в районі проведення воєнних (бойових) дій та/або перебуває в тимчасовій окупації російською федерацією, у зв`язку з чим відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» включений до відповідного переліку територіальних громад, в цьому населеному пункті органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Враховуючи викладене, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану.

Таким чином, видані органами окупаційної влади на території м. Маріуполь свідоцтва про народження дітей, не засвідчують у встановленому порядку факту народження дітей. Зокрема, створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрацію народження дітей та реалізацію інших прав та обов`язків, пов`язаних з іх народженням.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Положеннями статей 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті як мінімум «реєстрація народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України).

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі 235/2357/17 від 22 жовтня 2018 року.

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження людини, з метою захисту прав громадян України, ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. У той же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.

Встановлення факту народження або смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України.

Судом встановлено, що батьки дитини є громадянами України, у закладі охорони здоров`я у місті Маріуполь, Донецької області, Україна, ОСОБА_2 народила дитинуй, про що їй було видано свідоцтва про народження дитини, яке відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків.

Заявники є громадянами України та перебувають в зареєстрованому шлюбі.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви, оскільки надані заявниками документи підтверджують факт народження дитини на тимчасово окупованій території України в м. Маріуполь, Донецької області, визначеній такою відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту народження дитини, допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260-268, 293, 294, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на окупованій території, - задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статті, громадянки України ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь Донецької області, Україна, батьками якої є: мати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України, місце народження м. Маріуполь Донецька область Україна, місце зареєстрованого проживання АДРЕСА_1 , та батько ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, місце народження м. Маріуполь Донецька область Україна, місце зареєстрованого проживання АДРЕСА_2

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя М.М. Ротар