Справа № 309/2871/25
Провадження № 2-з/309/13/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Орос Я.В. за участю секретаря Калинич Н.С. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Хустського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу .

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову .

Заява про забезпечення позову вмотивована тим , що предметом спору у даній цивільній справі є заявлені нею позовні вимоги до відповідачів про повернення суми боргу в розмірі 1081860 гривень .

Сума боргу, яку відповідачі зобов`язалися повернути їй в строк до 02.02.2025 року є значна та є ризики неповернення даної заборгованості відповідачами , оскільки вони розлучилися та на даний момент між ними вирішуються питання розподілу майна подружжя в позасудовому порядку та є імовірність того , що відповідачі можуть відчужити спільне майно , щоб уникнути в майбутньому звернення стягнення суми боргу за рішенням суду .

На даний час у відповідачів є реальні можливості та наміри відчужити належне їм нерухоме майно та вона має достовірну інформацію , про наміри продажу житлової квартири в м. Ужгород, яку вони придбали за рахунок запозичених від неї грошей. Відомості про належне відповідачам на праві спільної сумісної власності нерухоме майно додано до позовної заяви.

У зв`язку з вище наведеним , вважає , що з метою забезпечення позову по даній цивільній справі для реального виконання рішення суду та у майбутньому стягнення суми боргу з відповідачів, необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки відчуження належного відповідачам майна та укладення правочинів про відчуження належного їм майна , може унеможливити у майбутньому реальне виконання рішення суду, оскільки у разі відсутності майна на яке може бути звернене стягнення - рішення суду буде невиконано по цій причині. Стабільних або регулярних доходів за рахунок яких може бути стягнута сума боргу у відповідачів не має.

Щодо наявності у відповідачів рухомого майна на яке може бути звернено стягнення вона не має достовірної інформацію , рухоме майно автомобіль відповідачами вже відчужений , а тому нею подано до позовної заяви докази про наявність у відповідачів спільного сумісного нерухомого майна.

Вважає , що з метою забезпечення позову про стягнення солідарно суми боргу в розмірі 1081860 гривень з відповідачів необхідно вжити заходи забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна належного відповідачам в межах суми боргу , що забезпечить у майбутньому реальне виконання рішення суду .

Інтереси та права учасників спірних правовідносин таким забезпеченням не будуть порушені або обмежені, оскільки заходи забезпечення позову мають виключно тимчасовий характер і після вирішення спору по суті, вони будуть скасовані і у випадку ухвалення рішення не на користь надалі зможуть в повній мірі розпорядитися майном.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

У своїй заяві позивач просить суд на підставі п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України вжити заходи забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, яке належить відповідачам ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКП НОМЕР_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКП НОМЕР_2 в межах суми боргу 1081860 гривень.

Згідно ч. 1ст. 153 ЦПК України, ч. 2ст. 247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така підлягає до задоволення виходячи із наступного.

В провадженні Хустського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу .

Встановлено, що 2 січня 2019 р. відповідачі позичили від позивача 26000 доларів США , для купівлі квартири та автомобіля, які зобов`язались повернути до 2 лютого 2025 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.01.2019 р. відповідачем ОСОБА_2 придбано житлову квартиру загальною площею 55,3 кв.м. в АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Хустського районного суду від 16 липня 2024 року шлюб між відповідачами було розірвано.

Із заяви вбачається, що на даний час у відповідачів є реальні можливості та наміри відчужити належне їм нерухоме майно та позивач має достовірну інформацію , про наміри продажу житлової квартири в м. Ужгород, яку вони придбали за рахунок запозичених від неї грошей. Відомості про належне відповідачам на праві спільної сумісної власності нерухоме майно додано до позовної заяви.

Відповідно роз`яснень Верховного суду України, викладених у п. 1 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Відповідно до частин 5-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Таким чином, з метою виключення потенційної можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду справи, у контексті з положеннями ст. 2 ЦПК України, заяву про накладення арешту на нерухоме майно слід задоволити.

При цьому, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеного клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через імовірну зміну статусу спірного майна.

Одночасно, вирішуючи питання зустрічного забезпечення, судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачам ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКП НОМЕР_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКП НОМЕР_2 в межах суми боргу 1081860 гривень.

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач (боржник) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 .

Відповідач (боржник) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 .

Ухвалу для виконання надіслати до Відділу державної виконавчої служби у місті Хуст Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.