Номер провадження 2/754/3439/25
Справа №754/3017/25
РІШЕННЯ

Іменем України

08 серпня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

за участю представниці позивача Алексійчук Н.В.

за участю відповідачки ОСОБА_1

за участю представниці відповідачки ОСОБА_2

за участю третьої особи ОСОБА_3

за участю третьої особи ОСОБА_4

за участю представниці третьої особи ОСОБА_6.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав

Стислий виклад позицій сторін

26 лютого 2025 року Органу опіки та піклування звернувся до Суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , Відповідачка), в якому просить:

1)позбавити Відповідачку батьківських прав щодо її малолітнього сина - ОСОБА_5 (надалі - ОСОБА_5 );

2)стягнути з Відповідачки на користь опікуна, ОСОБА_3 (надалі - Опікун , ОСОБА_3 ), аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовна заява обґрунтована тим, що мати дитини, одразу після народження, відмовилась забрати його з пологового будинку, посилаючись на складні життєві обставини та відсутність належних умов. Протягом понад шести місяців вона не цікавилася станом здоров`я та розвитком сина, не відвідувала його і не забезпечувала утримання. Обстеження житла підтвердило відсутність безпечних та придатних умов для проживання малолітнього. Запропонована органами опіки допомога та соціальні послуги матір`ю належним чином не використані. Органу опіки та піклування визнав дитину такою, що позбавлена батьківського піклування, і вважає позбавлення батьківських прав необхідним для забезпечення стабільного та безпечного середовища.

21 травня 2025 року представниця Відповідачки засобами «Електронний суд» подала до Суду відзив на позовну заяву, вона заперечує проти позбавлення Відповідачки батьківських прав, посилаючись на те, що син був бажаною та запланованою дитиною, а батько, який перебуває на військовій службі, не відмовився від участі у вихованні. Пологи у Відповідачки були тяжкими, і через стан здоров`я та відсутність підтримки Відповідачка тимчасово залишила дитину у медичному закладі задля збереження її життя та здоров`я. Після одужання вона неодноразово зверталася до органу опіки з заявами про відвідування та повернення сина, визнаючи помилковість відмови, однак отримувала відмови.

Представниця Відповідачки вважає, що листи та акти оцінки потреб соціальних служб підтверджують бажання забрати дитину, відсутність шкідливих звичок і необхідність соціальної підтримки, а також рекомендують сприяти возз`єднанню матері та сина.

Представниця Відповідачки наполягає на тому, що позбавлення її батьківських прав є крайнім заходом, який можливий лише за наявності виняткових обставин. Матеріали справи не містять доказів, що Відповідачка веде аморальний спосіб життя і її поведінка може зашкодити інтересам дитини.

30 травня 2025 року представниця Органу опіки та піклування засобами «Електронний суд» подала до Суду відповідь на відзив, вона просить задовольнити позовні вимоги, оскільки народження малолітнього зареєстровано відповідно до статті 135 СК України, тому особа, зазначена у записі про батька, юридично батьком не є, а батьківство потребує окремого встановлення. Відповідачка без поважних причин залишила дитину в пологовому будинку та не забрала її упродовж шести місяців, не виявляла наміру повернути сина. Лише після початку процедури позбавлення батьківських прав мати вперше звернулася з проханням про побачення з дитиною. Доказів усвідомлення свого батьківського обов`язку, створення належних умов для проживання дитини або стабільного доходу відповідачка не надала. З огляду на тривалу відсутність материнської турботи та інтересів дитини, позбавлення Відповідачки батьківських прав є виправданим і пропорційним заходом.

02 червня 2025 року представниця Відповідачки засобами «Електронний суд» подала до Суду заперечення. Вона заперечила проти задоволення позову, посилаючись на те, що реєстрація народження дитини проведена відповідно до статті 135 СК України, а біологічний батько відомий, проте перебуває на військовій службі та наразі не має можливості брати участь у справі. Відсутність офіційно визнаного батька не є підставою для позбавлення матері батьківських прав. Пологи були тяжкими, і Відповідачка, перебуваючи у важкому стані, залишила дитину в пологовому будинку з наміром у подальшому забрати його, рішення було прийнято під дією медикаментів. З моменту народження і надалі Відповідачка вживала заходів для побачень із сином, однак Органу опіки та піклування перешкоджав у цьому, що підтверджується численними письмовими зверненнями матері та листами центру соціальних служб. Мати бажає забрати дитину на виховання, але тимчасово не має належних житлових умов, і при цьому їй не надається дозвіл на відвідування.

Представниця Відповідачки вважає, що саме бездіяльність Позивача призвела до тривалої розлуки матері з дитиною, а твердження про відсутність піклування протягом шести місяців є недостовірними та спростовуються матеріалами справи.

Треті особи правом подання письмових пояснень не скористались, усно підтримували позов повністю.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , про що внесено актовий запис № 815 від 16 травня 2024 року, у графі «мати» вказано ОСОБА_1 , а у графі «батько» вказано ОСОБА_7 . Державну реєстрацію народження і присвоєння прізвища, імені, та по батькові дитини було проведено відповідно до розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 15 травня 2024 № 345 (докази - свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 16.05.2024, видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), розпорядження № 345 від 15.05.2024, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 1 від 16.05.2024).

12 квітня 2024 року Відповідачка, мати дитини, відмовилась забрати свою дитину із КНП «Київський міський пологовий будинок №6», вказавши причину незадовільний сімейний стан (докази - заява ОСОБА_1 від 12.04.2024, акт КНП «Київський міський пологовий будинок №6» від 12.04.2024).

Під час обстеження умов проживання Відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного головними спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, з`ясовано, що квартира знаходиться на 5-му поверсі 12-ти поверхового будинку, складається з двох кімнат. На момент відвідування в квартирі брудно, приміщення захаращено макулатурою. Для виховання та розвитку дитини створено неналежні умови. Матері дитини рекомендовано звернутися до Центру соціальних служб з метою отримання соціальної послуги (акт обстеження умов проживання від 25.04.2024).

Відповідно до листа Деснянського районного в м. Києві Центру соціальних служб № 10223/2477 від 07.05.2024, спеціалістами центру було здійснено соціальне відвідування сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 та проведено оцінку потреб та з`ясовано, що мати дитини працює в клінінговій компанії, проживає разом з своєю матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Умови проживання незадовільні, в квартирі купа макулатури та чорні плями. Зі слів Відповідачки, вона планує повернути дитину, коли поліпшить умови проживання та змінить місце роботи.

25 квітня 2024 року ОСОБА_1 надала письмові пояснення начальнику Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації у справах дітей Оксані Васільєвій щодо відмови забирати дитину з пологового будинку. Відповідачка відмовилась забирати дитину у зв`язку з неможливістю її утримувати, оскільки вона не має постійного джерела доходу. Вона просила надати їй час для прийняття остаточного рішення щодо дитини (доказ пояснення ОСОБА_1 від 25.04.2024).

Надалі дитину постановлено на первинний облік у Службі у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (доказ - наказ Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації №60-п від 23.05.2024).

29 травня 2024 року дитині надано статус «дитина, позбавлена батьківського піклування» (доказ - розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 29.05.2024 року №484).

Київський міський центр соціальної підтримки дітей та сімей повідомив начальника Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації у справах дітей Оксану Васільєву про те, що за час перебування (з 23.05.2024 по 12.09.2024) ОСОБА_5 в установі, його ніхто не відвідував та не цікавився станом його здоров`я. (доказ лист від 09.10.2024 № 069018-410).

10 вересня 2024 року дитину тимчасово влаштовано в сім`ю ОСОБА_3 до прийняття рішення про подальше влаштування дитини в сімейні форми поховання (доказ - наказ Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.09.2024 № 120- т/в).

12 грудня 2024 року ОСОБА_5 призначено опікуна ОСОБА_3 (доказ - розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.12.2024 №1030).

Відповідно до листа Деснянського районного у місті Києві центру соціальних служб від 10 жовтня 2024 року №10223/5392, що адресований Начальнику Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, вбачається, що під час візиту за місцем проживання матері дитини встановлено, що на даний час умови для проживання дитини не створені. За словами матері, вона з біологічним батьком дитини планують змінити житло, чоловік зараз перебуває в зоні бойових дій, мати працює прибиральницею неофіційно. Мати повідомила, що написала відмову від дитини у незадовільному психоемоційному стані після народження, проте бажає забрати сина на утримання та виховання, а до покращення житлових умов - мати можливість відвідувати його.

Згідно з актами оцінки потреб сім`ї/особи від 03.05.2024 та 10.10.2024, складеного фахівцями Деснянського районного в м. Києві Центру соціальних служб, умови для проживання дитини незадовільні, матеріальне становище Відповідачки не дозволяє утримувати дитину, офіційно не працевлаштована.

Відповідачка зверталася до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації та Голови Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації з проханням надати дозвіл на побачення з дитиною (доказ - заяви від 27.11.2024, 11.12.2024).

У листі Деснянського районного в м. Києві Центру соціальних служб № 10223/6921 від 23.12.2024, який адресовано начальнику Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, зазначено, що:

спеціалістами центру 03.05.2024 було здійснено відвідування гр. ОСОБА_1 за місцем її проживання та проведено оцінку потреб сім`ї, оскільки ОСОБА_1 написала відмову від новонародженого сина в пологовому будинку. З жінкою було проведено бесіду з приводу її намірів щодо подальшої долі дитини. ОСОБА_1 повідомила, що на даний час не в змозі створити належні умови для проживання дитини та перебуває в незадовільному психоемоційному стані. Жінка повідомила, що працює неофіційно та має низький рівень доходу. Було запропоновано відвідувати психолога центру та пройти навчання з підвищення батьківського потенціалу. Пізніше з жінкою неодноразово проводились бесіди з приводу співпраці із центром, проте ОСОБА_1 за отриманням соціальних послуг до центру так і не звернулась;

08.10.2024 спеціалістом центру було повторно проведено оцінку потреб сім`ї гр. ОСОБА_1 та з`ясовано, що матеріально-побутові умови жінки не змінились, умови для проживання дитини оцінені як незадовільні. ОСОБА_1 виразила бажання забрати сина на своє утримання та виховання та попросила дати їй час для поліпшення житлових умов;

зі слів жінки стало відомо, що біологічний батько дитини, ОСОБА_11 , має намір визнати батьківство, проте проходить військову службу в ЗСУ та не має можливості швидко вирішити це питання. ОСОБА_1 повторно була запропонована психологічна допомога. Також жінка повідомила, що Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської РДА не дає їй дозволу на відвідування сина. ОСОБА_1 було рекомендовано повторно звернутись до Служби та написати заяву на отримання такого дозволу;

за відсутності заяви від ОСОБА_1 на отримання соціальних послуг центром було надіслано повідомлення та копію акту оцінки потреб сім`ї до Управління соціальної та ветеранської політики ДРДА;

12.11.2024 жінка звернулась до центру з метою сприяння їй у вирішенні питання повернення її сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (при народженні жінка дала ім`я ОСОБА_12 ), на її утримання та виховання, а також повідомила, що Службою у справах дітей та сім`ї їй неодноразово було відмовлено у написанні заяв на отримання дозволу на відвідування дитини та поверненні його на її утримання та виховання;

відповідно до рішення Управління соціальної та ветеранської політики Деснянської РДА від 29.11.2024 гр. ОСОБА_1 отримує соціальні послуги інформування, консультування та представництва інтересів. Жінка відвідує психолога центру та записана на навчання з підвищення батьківського потенціалу, яке відбудеться на початку 2025 року;

з ОСОБА_1 було неодноразово проведено бесіду щодо створення комфортних та безпечних умов для повернення дитини в сім`ю. Також було проведено бесіду із біологічним батьком хлопчика з метою з`ясування його намірів щодо забезпечення та виховання дитини. ОСОБА_11 повідомив, що наразі не має можливості надіслати гроші ОСОБА_1 , так як не отримує виплати після виписки з госпіталю, але від дитини не відмовляється;

18.12.2024 року спеціалістом та психологом центру з ОСОБА_1 було проведено бесіду та зі слів жінки з`ясовано, що вона найближчим часом не в змозі забезпечити належні умови для проживання дитини, не отримує жодної підтримки від біологічного батька хлопчика та своїх рідних.

Деснянська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, у висновку № 102-796 від 17.02.2025 вважає за доцільне позбавити батьківських прав матері, ОСОБА_1 , стосовно малолітнього ОСОБА_5 ..

ОЦІНКА СУДУ

Щодо підстав позбавлення батьківських прав

Суд, вирішуючи цей спір, ураховує, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, орган опіки та піклування (стаття 165 СК України)

Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (пункти 1 та 2 частини першої статті 164 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) вказано, що "тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України)".

Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів. Урахування обставин, які підпадають під визначення таких дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків», не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації (постанова Верховного суду від 16.05.2018 у справі № 758/727/16-ц)

При цьому, в даній конкретній ситуації враховується, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою (пункт 52 рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України», заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06).

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частини восьма, дев`ята статті 7 СК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 57, 58, від 07 грудня 2006 року).

Суд, враховуючи всі обставини справи та докази, що містяться у матеріалах справи, дійшов висновку про доцільність позбавлення Відповідачки батьківських прав щодо її сина, оскільки:

- після народження дитини Відповідачка залишила її в пологовому будинку, протягом тривалого часу (більше шести місяців) вона не виявляла послідовних та системних зусиль, спрямованих на повернення дитини в сім`ю. Одиничні спроби контакту мали епізодичний характер і не супроводжувалися конкретними діями для усунення усунення причин, через які дитина була залишена в пологовому будинку;

- Відповідачка ухилилися від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Державні органи, включаючи соціальні служби, неодноразово пропонували Відповідачці допомогу, надавали консультації, проводили бесіди та рекомендували шляхи для створення належних умов для дитини. Однак, Відповідачка або ігнорувала ці пропозиції, або діяла з суттєвим запізненням, що свідчить про її недбале ставлення до виконання батьківських обов`язків;

- протягом судових засідань Відповідачці неодноразово роз`яснювали необхідність змінити свою поведінки, зокрема, щодо покращення ставлення до дитини, зміни місця проживання та створення належних житлових умов. Попри це, Відповідачка не зробила жодних реальних кроків для виправлення ситуації;

- саме по собі висловлене Відповідачкою бажання колись повернути сина не може бути достатнім підґрунтям для збереження батьківських прав, якщо воно не підкріплене реальними діями та результатами. Належне виконання батьківських обов`язків вимагає конкретних вчинків, таких як офіційне працевлаштування, забезпечення стабільного доходу, створення безпечних та комфортних умов для виховання дитини; забезпечення необхідного харчування, медичного догляду та лікування;

- фактична ситуація невизначеності та відсутність стабільної турботи створює ризики для фізичного та психологічного розвитку дитини, яка є маленькою за віком, потребує турботи та любові.

З огляду на твердження (запереченн) Відповідачки про бажання бачитися з дитиною і наявності перешкод, Суд зазначає, що це не може бути достатньою підставою для відмови в позові про позбавлення батьківських прав, оскільки Суд встановив, що у даному випадку у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Водночас Суд, керуючись частиною першою статті 168 СК України, підкреслює, що право на спілкування з дитиною не зникає повністю після позбавлення батьківських прав. Законодавство передбачає для позбавлених батьківських прав осіб можливість звернутися до суду з окремою заявою про надання права на побачення з дитиною.

Зокрема, відповідно частини першої статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.

Отже, Відповідачка за наявності таких правових підстав і відсутності шкоди для дитини має право подати окремий позов, в якому вирішити питання про надання права на побачення з дитиною.

Підсумовуючи викладене, Суд вирішив, що У цій справі наявні виключні обставини, за яких Відповідачка може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить Конвенції про права дитини, і в такому випадку Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе і знаходження балансу між усіма елементами.

Позбавлення судом Відповідачки батьківських прав здійснено згідно із законом - вищенаведеним пунктом 1 частини першої статті 164 СК України. Таке втручання здійснено для захисту здоров`я та моралі малолітньої дитини, тобто відповідає цілям, зазначеним у пункті 2 статті 8 Конвенції. таке втручання в даному випадку було виправданим і пропорційним, оскільки цього нагально потребували інтереси дитини, яка після народження протягом тривалого часу залишилася без материнської турботи, а її матір не забрала дитину з пологового будинку і не виявляла про неї материнського піклування, що саме по собі поставило під загрозу здоров`я новонародженого. Така поведінка матері відносно своєї дитини дає підстави для обґрунтованих сумнівів у її спроможності та волевиявленні виконувати свої природні батьківські обов`язки і свідчить про ризик неналежного виховання дитини. Таким чином, втручання було необхідним у демократичному суспільстві і державні органи діяли в межах своєї дискреції (такий висновок Верховного Суду у справі № 344/3915/17 від 04.07.2018, який ураховується у подібних правовідносинах).

Щодо вимоги про стягнення аліментів

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина друга статті 166 СК України),

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (стаття 181 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).

Зважаючи на безумовний обов`язок батьків утримувати дітей, суд вважає необхідним задовольнити позов у частині стягнення аліментів і присудити опікуну від дня пред`явлення позову аліменти на утримання дитини у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд при визначенні розміру аліментів керується інтересами дитини та її потребами.

Суд вважає, що визначений Позивачем розмір є розумним, відповідає мінімальним законодавчим вимогам та враховує потенціальні потреби дитини у забезпеченні її гармонійного розвитку.

Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21)).

Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з Відповідачки на користь держави суми судового збору у розмірі 2422,40 грн, оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 150, 164-166 СК України, статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, ЦПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої особи ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь опікуна - ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2025 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач Деснянська районна у місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування (місцезнаходження: пр. Червоної Калини, буд. 29, м. Київ; ).

Відповідач ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне рішення складено та підписано 15.08.2025.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО