Справа № 276/938/25
Провадження по справі №2/276/526/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Семенюка А.С.,

при секретарі судового засідання Дашенко Д.А.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2025 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_1 , звернулися до Хорошівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою судді від 05 червня 2025 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків, а саме для доплати судового збору. На виконання вимог ухвали позивачами було доплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією від 10 липня 2025 року. Ухвалою судді від 23 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Від позивача ОСОБА_1 , яка також діє як представник позивача ОСОБА_2 , надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в яких вони просять позов задовольнити. Від відповідача Хорошівської селищної ради надійшла заява від 25 серпня 2025 року, в якій відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника.

Відповідно до частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, у встановлений строк прийняли спадщину, звернувшись із відповідними заявами до приватного нотаріуса.

Однак, у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказане нерухоме майно їм було відмовлено постановами приватного нотаріуса від 17 лютого 2025 року у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця та державної реєстрації права власності на будинок. За життя спадкодавець не оформила належним чином своє право власності. Єдиним документом, що підтверджує належність будинку померлій, є виписка з погосподарської книги. Оскільки в позасудовому порядку оформити спадкові права неможливо, позивачі змушені звернутися до суду з вимогою про визнання за кожним із них права власності на 1/2 частку спадкового майна.

Відповідач, Хорошівська селищна рада, позовні вимоги визнав повністю, про що подав до суду відповідну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06 жовтня 2023 року Виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради.

Позивачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дітьми померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Прізвище позивачки ОСОБА_4 було змінено на ОСОБА_5 у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.

Після смерті матері позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Кулініч Н.А. із заявами про прийняття спадщини. 01 жовтня 2024 року було заведено спадкову справу № 64/2024.

До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу, виготовленим Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» (далі КП «ЖОМБТІ») 14 січня 2025 року, інвентаризаційна справа № 23, вказане домоволодіння складається з: житлового будинку (літ. «А») загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м.; сараю (літ. «Б») площею 39,0 кв.м.; літньої кухні (літ. «В») площею 39,6 кв.м.; навісу (літ. «Г») площею 18,7 кв.м.; навісу (літ. «Д») площею 21,8 кв.м.; вбиральні (літ. «У») площею 1,7 кв.м. та огорожі (№1). Ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 19 лютого 2025 року, згідно зі звітом ТОВ "ЗемЮрКонсалтинг", становить 85 686,00 грн.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 не здійснила державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок. Згідно з довідкою КП «ЖОМБТІ» № 16 від 29 січня 2025 року, станом до 31 грудня 2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Водночас, згідно з випискою з погосподарської книги № 69, виданою Виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради 01 жовтня 2024 року, житловий будинок АДРЕСА_1 дійсно рахувався за громадянкою ОСОБА_3 . У виписці також зазначено, що будинок закінчений будівництвом у 1940 році.

17 лютого 2025 року приватний нотаріус Кулініч Н.А. винесла постанови № 42/02-31 та № 43/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно. Підставою для відмови стала відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок, та відсутність відомостей про реєстрацію такого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Цей принцип конкретизовано у статті 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), яка встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи. Таким чином, позивачі, як спадкоємці, що прийняли спадщину, є власниками спадкового майна з 30 вересня 2023 року.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У даній справі такою перешкодою є відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок, що унеможливило видачу нотаріусом свідоцтв про право на спадщину, що підтверджено відповідними постановами про відмову.

Щодо доказової бази права власності спадкодавця, суд враховує наступне. Спірний житловий будинок був збудований у 1940 році, тобто задовго до створення сучасних систем державної реєстрації нерухомості. У той період облік господарств у сільській місцевості та підтвердження прав на нерухоме майно здійснювалися шляхом ведення погосподарських книг місцевими радами.

Виписка з погосподарської книги № 69 від 01 жовтня 2024 року прямо вказує, що житловий будинок рахувався за ОСОБА_3 . Інших осіб, які б претендували на це майно, у справі не встановлено. Відповідач, Хорошівська селищна рада, яка є органом місцевого самоврядування на відповідній території і до відання якої могло б перейти майно у разі визнання спадщини відумерлою, позов визнала, тим самим підтвердивши відсутність будь-яких претензій на спірне майно з боку територіальної громади.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд перевірив заяву відповідача про визнання позову та встановив, що вона не суперечить вимогам законодавства та не порушує прав третіх осіб, оскільки позивачі є єдиними спадкоємцями померлої, а відповідач підтвердив відсутність заперечень.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачі довели своє право на спадкування спірного майна після смерті матері. Оскільки вони не можуть оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку з об`єктивних причин, їх порушене право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно в рівних частках.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, статтями 321, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м.; сараю літ. «Б»; літньої кухні літ. «В».

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м.; сараю літ. «Б»; літньої кухні літ. «В».

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування та місцезнаходження учасників справи:

Позивач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Хорошівська селищна рада Житомирського району Житомирської області, місцезнаходження: 12101, Житомирська область, Житомирський район, селище Хорошів, вул. Героїв України, 13, .

Суддя А.С. Семенюк