Справа № 703/3978/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Криви Ю.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 488990-КС-005 про надання кредиту від 03.06.2024 року, що становить 97 647,36 грн., та складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 31 850,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 64 553,37 грн., суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн., суми прострочених платежів за комісією - 1 243,99 грн., та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 488990-КС-005 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 03.06.2024 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 488990-КС-005 про надання кредиту. 03.06.2024 ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 488990-КС-005 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4417 на номер телефону НОМЕР_1 .

Таким чином, 03.06.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 488990-КС-005 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 22000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 .

Також, 09.06.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду ДУ№1 до Договору № 488990-КС-005 про надання кредиту (Далі - Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями.

Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 10 000,00 грн.

До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 488990- КС-005 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 488990-КС-005 позичальника, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 488990-КС-005 відповідач ОСОБА_1 , на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 488990-КС-005 на загальну суму 13675,92 грн.

Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Посилаючись на викладене ТОВ «Бізнес позика» просить суд стягнути з відповідача вказаний борг в примусовому порядку.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2025 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію наведеної ухвали було направлено сторонам.

10 липня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, узагальнені доводи в якому зводяться до наступного.

Так, сторона відповідача вказує, що позивач фактично не підтвердив належними та допустимими доказами факт виконання свого зобов`язання щодо надання грошових коштів,також позивачем не надані будь-які первинні бухгалтерські документи, котрі підтверджують факт перерахування коштів відповідачу, а відповідно не підтвердив і факт виникнення у відповідача обов`язку повернути кредит, сплатити комісію та проценти, у розмірі та на умовах зазначених в цьому договорі та права вимоги кредитора за цим договором, в свою чергу позивач не визнає факт отримання грошових коштів за кредитом.

Окрім цього, представник позивача посилається на Законом України № 3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а саме було доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» частиною 5, яка передбачає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, тому вважає, що проценти нараховані незаконно.

Таким чином, у зв`язку з тим, що позивач надав неправильний та незаконний розрахунок заборгованості, позовні вимоги про стягнення процентів не підлягають задоволенню.

Вважає, що пункти 2.4. розділу 2 Кредитного договору є недійсними (нікчемними), а будь-яких інших розмірів процентів не встановлено договором, тому відповідач повинен повернути позивачеві тільки тіло кредиту у розмірі 32000,00 грн., однак він цих коштів не отримував.

В зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. та стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати.

11 липня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив та 11 серпня 2028 року додаткові пояснення у справі, в яких останній спростовує доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву з наступник підстав.

Укладення кредитного договору було укладено в електронному форматі відповідно до норм цивільного кодексу України та ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та ЗУ «Про електронну комерцію, що також підтверджується наданими до матеріалів справи доказами. Також з візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення кредитного договору та додаткової угоди, детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та відповідача. Окрім цього представник позивача в обґрунтування своєї позиції посилається на судову практику в України з аналогічних категорій справ.

Щодо перерахування грошових коштів за кредитним договором, представник позивача зазначив, що ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами здійснюється посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з посередниками за допомогою платіжних систем посередників. На підтвердження чого, відповідні посередники надають ТОВ «Бізнес Позика» довідки з платіжних систем.

Щодо внесених змін в ЗУ «Про споживче кредитування», а саме максимального розміру денної процентної ставки вважає, що сторона відповідача помилково обожнює поняття «денна процента ставка», в розумінні вище зазначеного Закону, та «проценту ставку в день», яка встановлена в кредитному договорі, оскільки в Законі відсутнє поняття «процента ставка в день», тому розрахунок відсотків за кредитним договором розраховується за іншими вихідними даними.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 488990-КС-005 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) та пропозицію (оферту) укласти Договір № 488990-КС-005 про надання кредиту від 03.06.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 488990-КС-005 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Вказаний договір підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням його персональних даних та шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-4417.

Згідно з п. 2.1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 22000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика».

Пунктами 2.3 - 2.11 кредитного договору визначено: строк, на який надається кредит - 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,50000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15138697, фіксована; комісія за надання кредиту - 3300,00 грн; загальний розмір наданого кредиту - 22000,00 грн; строк дії договору до 18.11.2024; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 65223,43грн; загальні витрати за кредитом: 43 223,43грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19 695,15 процентів; денна процентна ставка: 1,16 процентів; дата видачі кредиту - 03.06.2024; дата повернення кредиту - 18.11.2024.

Відповідно до п. 3.2.2 договору сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), унаслідок чого виникає прострочка за кредитом, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору.

Згідно з п. 7.12 кредитного договору спосіб перерахування позичальнику кредиту: в безготівковій формі, шляхом переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 Договору.

Окрім цього, 09.06.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №ДУ№1 до Договору № 488990-КС-005 про надання кредиту (шляхом обміну електронними повідомленнями, згідно якої:

п. 1. Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на 09.06.2024, сума неповернутого Позичальником Кредиту становить: 22 000,00 грн.; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить:1 773,17 грн.; сума нарахованої та несплаченої Комісії становить:3 300,00 грн.

п. 2.1.Кредит збільшується на 10 000,00 грн., та Кредитодавцеь на умовах викладених в Договорі, збільшує суму кредиту, а Позичальник отримує збільшення суми Кредиту та зобов`язується повернути, Кредит збільшений на 10 000,00 грн., у строки та на умовах викладених в Договорі.

п.2.2 Після збільшення Кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого Позичальником Кредиту та Додаткового кредиту складатиме - 32 000,00 грн.

Відповідно до п. 4. Загальна сума отриманого Кредиту становить: 32 000, 00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка:32 673, 2 процентів; орієнтовно загальна вартість наданого кредиту :93 591, 37;

Згідно п.5. Комісія за надання додаткової суми кредиту: 1 500, 00 грн.

Перерахування відповідачу на банківську картку грошових коштів 03.06.2024 у сумі 22000,00 грн.та 09.06.2024 у сумі 10 000 грн. підтверджується випискою АТ КБ «ПриватБанк» по особовому рахунку відповідача.

Відповідно до розрахунку позивача за період з 03.06.2024 по 18.11.2024 заборгованість відповідача за договором про надання кредиту становить 32 000 грн., з яких нараховано відсотків - 74 523, 23 грн., комісії - 4 800 грн., всього сплачено 13675,92 грн., за кредитом - 150 грн., по відсотках 9969, 91 грн., по комісії 3 556,01 грн.

Залишок заборгованості згідно кредитного договору станом на 29.05.2025, складає: 97 647, 36 грн., за кредитом: 31 850 грн., по відсотках: 64 553,37 грн., по комісії: 1 243,99 грн.

Окрім цього на підтвердження позовних вимог представником позивача було долучено: паспорт споживчого кредиту, правила відкриття кредитної лінії від 03.04.2024, візуальну форму послідовності дій Клієнта ОСОБА_1 , підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів наданого ТОВ «Профіт Гід», договір №83 про організацію взаємодії при перекази коштів фізичним особам, укладеного між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» від 11.11.2020 та довідку про стан заборгованості ОСОБА_1 станом на 28.05.2025.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначено, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Як зазначалося вище, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість за Договорами про надання кредиту, що становить 97 647,36 грн., та складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 31 850,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 64 553,37 грн., суми прострочених платежів за комісією - 1 243,99 грн

У цій справі судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредит у сумі 32 000,00 грн. Натомість, відповідач неналежним чином не виконував свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії за надання кредиту.

Тому, з огляду на те, що доказів на погашення відповідачем заборгованості за тілом кредиту у сумі 31 850,00 грн. матеріали справи не містять, суд доходить висновку, що вимоги про їх стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення процентів за користування кредитом суд зазначає наступне.

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року.

При цьому, Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

протягом перших 120 днів (тобто з 24.12.2023 по 22.04.2024) - 2,5 %;

протягом наступних 120 днів (тобто з 23.04.2024 по 21.08.2024) - 1,5 %.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (далі -Закон) денна процентна ставка - це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою, визначеною у ч. 4 ст. 8 Закону:

ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де

ДПС - денна процентна ставка;

ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом;

ЗРК - загальний розмір кредиту;

t - строк кредитування у днях.

Щодо загальних витрат за споживчим кредитом, то відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону до таких витрат включаються:

- доходи кредитодавця у вигляді процентів;

- комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо;

- інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: 1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; 2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Для розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом потрібно використати суму процентів тільки за зниженою процентною ставкою в день, оскільки вона встановлена та застосовується відповідно до умов Кредитного договору у тому випадку (базується на тому припущенні), коли договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (тобто коли Позичальник здійснює платежі відповідно до встановленого у Кредитному договорі орієнтовного графіку платежів).

При цьому, сума процентів за стандартною процентною ставкою в день для розрахунку денної процентної ставки в день взагалі не використовується і не має використовуватися, оскільки вона застосовується у разі порушення Позичальником встановленого у Кредитному договорі орієнтовного графіку платежів.

Аналогічне правило застосовується у випадку укладення Додаткової (-их) угод до Кредитного договору. Для визначення розміру загальних витрат за споживчим кредитом необхідно звернутися до встановленого у п. 3.2.3. Кредитного договору орієнтовного графіку платежів за Кредитним договором, який сторони на моментукладення Договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка та до п. 6.1. Додаткової угоди до Кредитного договору, яким був встановлений оновлений графік платежів за Кредитним договором.

Для визначення розміру загальних витрат за споживчим кредитом потрібно додати суму процентів за користування кредитом до суми комісії за надання кредиту:

1)Щодо дотримання позичальником орієнтовного графіку платежів та застосування Зниженої процентної ставки в день за Кредитним договором: 31 940,00 (сума процентів за кредитним договором) + 3 300,00 (сума комісії за надання кредиту) = 35 240,00;

2) Щодо дотримання позичальником орієнтовного графіку платежів та застосування Зниженої процентної ставки в день за Додатковою угодою договором: 45 315,57 (сума несплачених процентів за кредитним договором та процентів за додатковою угодою) + 4 800,00 (сума несплаченої комісії за надання додаткових кредитних коштів за кредитним договором та комісія за надання додаткових кредитних коштів за додатковою угодою) = 50 115,57.

Для розрахунку денної процентної ставки за Кредитним договором та Додатковою угодою застосуємо формулу, передбачену Законом України «Про споживче кредитування».

Щодо денної процентної ставки за Кредитним договором:

- загальні витрати за споживчим кредитом (ЗВСК) на дату укладення Договору складають 35 240,00 грн. та включають у себе проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту.

- загальний розмір кредиту (ЗРК) становить 22 000,00 грн.

- строк кредитування (t) становить 169 днів.

Відповідно, денна процентна ставка за Кредитним договором становить 0,95 процентів - (35 240,00/22 000,00)/169 днів ? 100%.

Щодо денної процентної ставки за Додатковою угодою:

- загальні витрати за споживчим кредитом (ЗВСК) на дату укладення Договору складають 50 115,57 грн. та включають у себе проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту.

- загальний розмір кредиту (ЗРК) становить 32 000,00 грн. (відповідно до п. 4 Додаткової угоди до Кредитного договору після укладення Додаткової угоди та збільшення суми кредиту загальна сума отримати кредиту становить 32 000,00 грн).

- строк кредитування (t) становить 163 днів (за Додатковою угодою); відповідно, денна процентна ставка за Додатковою угодою становить 0,96 процентів - (50 115,57/32 000,00)/163 днів ? 100%

Таким чином відповідно до п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

-протягом перших 120 днів - 2,5 %; (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно);

-протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 включно до 20.08.2024 включно);

з 21.08.2024 включно та надалі - 1%.

Відповідно до вищевикладеного, розмір денної процентної ставки на дату укладення Кредитного договору та Додаткової угоди відповідає максимальному розміру денної процентної ставки 1 % відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а також відповідає відповідним перехідним періодам, які передбачені у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» на дату укладення Кредитного договору та Додаткової угоди відповідно.

Згідно ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Так відповідно до п. 2.4. Кредитного договору Стандартна процентна ставка в день становить 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка в день становить 1,15138637, фіксована. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15138637, фіксована.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» денна процентна ставка - це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

У даному випадку суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за кредитом (які згідно ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» при розрахунку денної процентної ставки складають значення показника формули ЗВСК) включаються: - проценти по кредиту; - комісії; - інші витрати споживача.

Відтак, враховуючи встановлення в цій справі необхідності сплати позичальником комісії за умовами кредитного договору, відсотків по кредиту за зниженоюпроцентною ставкою 1,15138637, які включаються до складу загальних витрат по кредиту, що мають визначальну вагу при обчисленні денної процентної ставки за формулою згідно ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», у даному випадку денна процентна ставка не перевищує визначені законодавством обмеження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення прострочених платежів по процентах у сумі 64553,37 грн також підлягають до стягнення.

Щодо стягнення заборгованості по комісії в розмірі 1243,99 грн, то суд виходить з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемним.

Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником.

Такі висновки викладені Верховним Судом в постанові від 07 червня 2023 року у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22).

Враховуючи те, що відповідачу встановлено комісію, пов`язану з наданням кредиту в сумі 1243,99 грн, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить до висновку про те, що положення договору в цій частині є нікчемними.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії необхідно відмовити з підстав їх необґрунтованості.

Відтак, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Щодо судового збору суд зазначає наступне.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжної інструкції від 17.06.2025 позивач сплатив 2422 грн. 40 коп. судового збору за звернення до суду з наведеним позовом.

Враховуючи, що позов підлягає до часткового задоволення, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимогу у сумі 2391,54 грн.

Керуючись ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 141, 258-260, 263-265, 273-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за Договором № 488990-КС-005 про надання кредиту від 03.06.2024, що становить 96403,37 грн. та 2422 грн. 40 коп. судового збору, а всього 98794 (дев`яносто вісім тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн 91 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21 серпня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», ; місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф.411.

Відповідач - ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Головуючий: Ю. В. Крива