Справа № 495/7367/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Овідіополь, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини та утриманя дружини,-

учасники цивільного провадження:

позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Іванов Д.О.,

відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Драченко В.В.,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2024 року представник позивачки звернувся з вищеназваною позовною заявою до відповідача, який зареєстрований (проживає) на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. Предметом спору є стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дружини, яка проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської обл.

Позиція сторін.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог представник позивачки зазначив, що відповідач є батьком сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на утриманні позивачки, від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дитини, має заборгованість по сплаті аліментів, а тому позивачка спросить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 64 873.77 грн. за період 01 липня 2023 року по 31 березня 2024 року.

Крім того , відповідач перебував у шлюбі з позивачкою, 16 лютого 2023 року шлюб між сторонами був розірваний, також відповідно до рішення суду від 27.01.2022 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 08.12.2021 року і до набуття малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, від утримання позивачки самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток колишньої дружини, має заборгованість по сплаті аліментів, а тому позивачка просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання колишньої дружини в розмірі 235 856.10 грн. за період 01 березня 2022 року по 30 червня 2024 року.

В ході судового розгляду представник позивачки фактично підтримав позові вимоги та просить справу розглянути в їх відсутності.

Відповідач та його представник копію позову та матеріали до нього отримали належним чином, до суду відповідач направив відзив в порядку ст.178 ЦПК України з якого вбачається, що позов не визнає (т.2 а.с.2).

Рух справи.

01 серпня 2024 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області цивільна справа була направлена в Овідіопольський районний суд Одеської області за підсудністю в порядку ст.ст. 27,31 ЦПК України.

06 вересня 2024 року Овідіопольським райсудом Одеської області було відкрито цивільне провадження, у спрощеному порядку.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.196 ч.1 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Обставини, які встановлені судом.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 є батьком сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з позивачкою ОСОБА_1 .

В провадженні Першого Відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління МЮ (місто Київ) є виконавче провадження № 73768811, яке було відкрито на підставі заяви стягувача та виконавчого листа Овідіопольського райсуду Одеської області №509/6970/21виданого 20.12.2023 року Овідіопольським райсудом Одеської області згідно якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі частини від усіх видів доходів відповідача до повноліття дитини (т.1 а.с.27). Рішення суду першої інстанції є чиним.

Заборгованість на червень 2024 року у відповідача (боржника в рамках виконавчого провадження) по сплаті аліментів складає 153 593.80 грн., яка була відповідно до ст.195 СК України встановлена державним виконавцем в рамках вищевказаного виконавчого провадження та відповідачем не оскарджуєтся.

Позивачка надала свій розрахунок заборгованості на час подання позову, в період з 01 липня 2023 року по 31 березня 2024 року, який складає 64 873.77 грн., з урахуванням вимог ст.196 ч.1 СК України, але не більш 100 відсотків заборгованості.

Відповідач надав суду заперечення до позову з яких вбачається, що вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не має, у зв`язку з урахуванням стану його здоров`я, сімейним та матеріальним положенням, та наявності на утриманні інших дітей від іншого шлюбу, просить зменшити розмір неустойки до 5000 грн. Наявність інших дітей, які перебувають на утриманні відповідача та (або) його стан здоров`я або членів його родини не звільняє відповідача від обов`язку утримувати дітей та виконувати судове рішення про стягнення аліментів, а тому суд не може взяти до уваги заперечення відповідача в цій частині.

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК. З урахуванням даних правовідносин та матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є підставою для застосування до нього відповідальності за просторочення сплати по аліментам.

Позивачка просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) по заборгованості по сплаті аліментів на утримання колишньої дружини в розмірі 235 856.10 грн. за період з 01 березня 2022 року по 30 червня 2024 року.

В провадженні Першого Відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління МЮ (місто Київ) є виконавче провадження № 74617105, яке було відкрито на підставі заяви стягувача та виконавчого листа Овідіопольського райсуду Одеської області №509/6970/21 виданого 15.03.2022 року Овідіопольським райсудом Одеської області згідно якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню аліменти на її утримання в розмірі частини від усіх видів доходів відповідача до набуття малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 віку (т.1 а.с.28). Рішення суду першої інстанції є чиним.

Заборгованість станом на 01 квітня 2024 року у відповідача (боржника в рамках виконавчого провадження) по сплаті аліментів складає 230 569.26 грн., яка була відповідно до ст.195 СК України встановлена державним виконавцем в рамках вищевказаного виконавчого провадження та відповідачем не оскарджуєтся.

Позивачка надала свій розрахунок заборгованості на час подання позову, в період з 01 березня 2022 року по 30 червня 2024 року, який складає 235 856.10 грн., з урахуванням вимог ст.196 ч.1 СК України, але не більш 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до сімейного законодавства, глави 9 СК України, щодо прав та обов`язків подружжя по утриманню, не містить посилань на те, що визначення заборгованості по аліментам на одного із подружжя здійснюється відповідно до статей 194-197 СК, а тому положення статті 196 цього Кодексу на спірні правовідносини не поширюються.

Враховуючи, щодо стягнення заборгованості по аліментам на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку можуть бути застосовані інші санкції майнового характеру, передбачені цивільним законодавством, та відповідно до ст.13 ЦПК України позивачка не просила їх застосувати, тому задоволення її позовних вимог щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, відповідно до ст.263 ЦПК України, не знайшли свого обґрунтування.

Судові витрати.

Позивачка при поданні позову не сплатила судовий збір, відповідно до ст.5 ч.1 п.3 ЗУ «Про судовий збір», суд прийшов до висновку, що позов є частково обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211.20 грн.

Керуючись ст.ст. 2-13,77-80,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини та утриманя дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 липня 2023 року по 31 березня 2024 року, в розмірі 64 873.77 грн.

В іншої частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211.20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.