НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

25 серпня 2025 рокуСправа № 322/1226/25

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши матеріали

заяви:Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання»
до:ОСОБА_1
про:видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

та перевіривши дотримання заявником вимог ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України),

встановив:

19.08.2025 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшла вищезазначена заява, в якій заявник просить:

- видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» заборгованості в загальному розмірі 9208,88 грн. (дев`ять тисяч двісті вісім гривень 88 коп.).

Вирішуючи питання про можливість видачі судового наказу, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Частиною сьомою статті 165 ЦПК України визначено, що суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Пунктом першим частини першої статті 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету (п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України).

Судом зроблено відповідний запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

19.08.2025 судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 1683112, згідно з якою, відомості про ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , відсутні.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрований у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, а реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідями з Реєстру від 25.08.2025 № 1697211, № 1697291.

Водночас додані до заяви про видачу судового наказу докази, зокрема копія виписки з програми M&I Energy Suite за особовим рахунком, стосуються саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 , проте містять реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Отже, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу зазначено ім`я фізичної особи боржника, що не відповідає зазначеному у заяві реєстраційному номеру облікової картки платника податків боржника.

Таким чином, у зв`язку з неможливістю встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, через суперечливі відомості щодо нього у заяві про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про те, що у видачі судового наказу слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165, ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 165 167, 260, 261, 263, 272 ЦПК України, суддя

ухвалив:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165, ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

2.Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з наведених підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 25 серпня 2025 року.

Суддя С.С. Гасанбеков