Справа № 461/6504/25
Провадження № 2-з/461/26/25
УХВАЛА

Іменем України

14.08.2025 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Кітов О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Акімова Олена Олександрівна, про забезпечення позову до пред`явлення позову,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Акімова Олена Олександрівна, звернувся до Галицького районного суду м. Львова із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову у якій просить заборонити приватному Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Мойсеєвій О.Я, який веде спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , вчиняти будь-які нотаріальні дії, пов`язані з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, щодо майна за адресою:

АДРЕСА_1 (оціночна вартість 3 942 119,18 грн.);

АДРЕСА_1 (оціночна вартість 1 423 767,62 грн.); АДРЕСА_1 (оціночна вартість 1 238 283,06 грн.);

АДРЕСА_2 (оціночна вартість 2 379 182,91 грн.);

АДРЕСА_3 (оціночна вартість 2 379 182,91 грн.);

АДРЕСА_4 (оціночна вартість 5 173 511,28 грн.), до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Подану заяву обґрунтовує тим, що він, ОСОБА_1 , є спадкоємцем за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , остання зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадщини входить нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_1 (оціночна вартість 3 942 119,18 грн.); АДРЕСА_1 (оціночна вартість 1 423 767,62 грн.); АДРЕСА_1 (оціночна вартість 1 238 283,06 грн.); АДРЕСА_2 (оціночна вартість 2 379 182,91 грн.); АДРЕСА_3 (оціночна вартість 2 379 182,91 грн.); АДРЕСА_4 (оціночна вартість 5 173 511,28 грн.). У приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Мойсеєвої О.Я. відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_2 . Зазначає, що він готує та подає до суду позовну заяву про усунення від права на спадкування іншого спадкоємця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: рф, АДРЕСА_6 (без зареєстрованого місця проживання в Україні), громадянина РФ, який, за відомостями заявника, здійснює діяльність на користь органів та підприємств держави-агресора російської федерації. Зважаючи на те, що починаючи з 12 серпня 2025 року спливає 6-місячний строк для прийняття спадщини, та враховуючи, що відповідач вчинив всі передбачені законом необхідні дії щодо прийняття спадщини, звернувся за прийняттям спадщини, про що подав відповідну заяву, відповідач може отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися майном до вирішення спору по суті, існує реальна загроза унеможливлення виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують за його позовом реальне виконання судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно ч. 4 ст. 152 ЦПК у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд може брати до уваги інтереси не тільки позивача, та й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналогічна позиція викладене у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Аналіз наведених норм діючого законодавства призводить до висновку, що забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнанні в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Судом встановлено, що предметом спору є усунення ОСОБА_3 від права на спадкування.

З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Мойсеєвою О.Я. відкрита спадкова справа № 13/2025 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 вчинив всі передбачені законом необхідні дії щодо прийняття спадщини, звернувся за прийняттям спадщини, про що подав відповідну заяву, а тому відповідач може отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися майном до вирішення спору по суті.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки існує обґрунтоване припущення невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Як передбачено ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Акімова Олена Олександрівна, про забезпечення позову до пред`явлення позову - задоволити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Мойсеєвій О.Я, який веде спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , вчиняти будь-які нотаріальні дії, пов`язані з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, щодо майна за адресою:

АДРЕСА_1 (оціночна вартість 3 942 119,18 грн.);

АДРЕСА_1 (оціночна вартість 1 423 767,62 грн.); АДРЕСА_1 (оціночна вартість 1 238 283,06 грн.);

АДРЕСА_2 (оціночна вартість 2 379 182,91 грн.);

АДРЕСА_3 (оціночна вартість 2 379 182,91 грн.);

АДРЕСА_4 (оціночна вартість 5 173 511,28 грн.), до набрання рішенням законної сили у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову для негайного виконання.

Роз`яснити заявнику, що він повинен подати позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Олександр КІТОВ