Справа № 308/4638/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 серпня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

за участі секретаря - Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Краснощок Олександр Григорович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2025 року (суддя Дегтяренко К.С.) у справі №308/4638/25 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2025 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Краснощок Олександр Григорович, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, у якій просить встановити факт набрання законної сили постановою Ужгородського міськрайонного суду від 15.11.2023 у справі № 308/3567/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП по закінченню строку на апеляційне оскарження, а саме 26.11.2023.

Заявник вказує, що 15.11.2023 суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Івановим А.П. було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортним засобом на строк один рік. Зазначає, що вказана постанова набирає законної сили в разі не оскарження такої в апеляційному порядку протягом десяти днів, тобто 26.11.2023. Представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду, а 24.02.2025 заявниця ОСОБА_1 звернулася до судді Ужгородського міськрайонного суду Іванова А.П. із заявою про набрання рішенням законної сили, вказавши про свою відмову від апеляційних вимог, однак така заява була залишена без розгляду.

Посилаючись на ч.2 ст.315 ЦПК України, ОСОБА_1 просить встановити факт набрання судовим рішенням законної сили.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Краснощок Олександра Григоровича про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала суду мотивована тим, що набрання постановою законної сили є подія, яка чітко визначена Законом, зокрема ст. 294 КУпАП, та не залежить від будь чиїх дій, зокрема і процесуальних. Суд встановив, що набрання рішенням законної сили не потребує встановлення такого юридичного факту судом в порядку цивільного судочинства в окремому провадженні.

Короткий зміст вимог та доводи апеляційної скарги

На вказану ухвалу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Краснощок Олександр Григорович, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 02.04.2025 скасувати та прийняти постанову про направлення справи до Ужгородського міськрайонного суду для продовження розгляду справи.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі здійснено дослідження всіх обставин справи, внаслідок чого було порушено норми процесуального та неправильно застосовано норми матеріального права.

Підставою звернення із заявою апелянт вказує те, що 15.11.2023 суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Івановим А.П. було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортним засобом на строк один рік. Вказана постанова набирає законної сили в разі не оскарження такої в апеляційному порядку протягом десяти днів, тобто 26.11.2023. Представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності було подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду. 24.02.2025 заявниця ОСОБА_1 звернулася до судді Іванова А.П. із заявою про набрання рішенням законної сили вказавши про свою відмову від апеляційних вимог. Подана заява ОСОБА_1 була залишена суддею без розгляду.

Посилаючись на ч.2 ст. 315 ЦПК України, Голик Н.Г. вважає за можливе встановити юридичний факт набрання законної сили судового рішення в судовому порядку.

Межі розгляду апеляційним судом та явка учасників справи

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника апелянта, дослідивши матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновків, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Фактичні обставини та застосовані норми права

З матеріалів справи вбачається, що постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2023 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік. Вирішено питання судового збору. Зазначено, що постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 14.01.2025 апеляційне провадження № 33/4806/880/23, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Гримута Д. Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2023 щодо ОСОБА_1 - закрито, у зв`язку з відмовою сторони захисту від апеляційної скарги, за заявою про відкликання апеляційної скарги поданою 08.01.2025 захисником адвокатом Краснощоком О. Г. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124389552).

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2023, у ній міститься відмітка, що постанова набрала законної сили 14.01.2025 (а.с.11-13).

В апеляційній скарзі у даній цивільній справі заявниця та її представник вважають, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2025 та направити справу для продовження судового розгляду, оскільки стверджує, що в інший спосіб встановити набрання рішенням законної сили, ніж в судовому порядку - неможливо.

Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу IV ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

ОСОБА_1 у поданій до суду заяві просить встановити факт, що постанова Ужгородського міськрайонного суду від 15.11.2023 у справі № 308/3567/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП набрала законної сили 26.11.2023.

Порядок набрання законної сили судовими рішення передбачено відповідними кодексами України.

Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Оскільки ОСОБА_1 (її захисник - адвокат Гримут Д. Ю.) оскаржила постанову місцевого суду в апеляційному порядку, така постанова місцевого суду не набрала законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Попри те, що апеляційна скарга не розглядалась по суті та апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката Гримута Д. Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2023 було закрито постановою Закарпатського апеляційного суду від 14.01.2025 у зв`язку з відмовою сторони захисту від апеляційної скарги, постанова місцевого суду набрала законної сили після завершення апеляційного провадження.

Крім того відомості про набрання судовим рішенням законної сили містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в розділі: Дата набрання законної сили (електронне посилання на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 15.11.2023 https://reyestr.court.gov.ua/Review/115043698).

У справі, що переглядається суд першої інстанції встановив, що: законом передбачено позасудовий порядок установлення юридичного факту, про який просить заявниця; заявниця має можливість одержати документ, що засвідчує цей факт, звернувшись до суду першої інстанції, а також відомості про факт набрання рішенням законної сили міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово вказувала, що приписи «суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 13.06.2018 у справі № 454/143/17-ц (пункт 59), від 21.11.2018 у справі № 757/43355/16-ц (пункти 42, 66), від 13.03.2019 у справі № 331/6927/16-ц (пункт 37), від 20.03.2019 у справі № 295/7631/17, від 21.08.2019 у справі № 761/35803/16-ц (пункт 36), від 18.09.2019 у справі № 638/17850/17 (пункт 5.30), від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19 (пункт 6.20), від 18.12.2019 у справі № 688/2479/16-ц (пункт 30)).

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» (Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).

Оскільки порядок набрання законної сили судовим рішенням передбачено КУпАП, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Висновки апеляційного суду

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків місцевого суду не спростовують і не містять посилань, які б вказували на незаконність постановленої у справі ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 368, п.1 ч.1 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Краснощок Олександр Григорович залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2025 року.

Головуюча:

Судді: