Головуючий у суді першої інстанції: Шум Л.М.
У Х В А Л А

12 серпня 2025 року місто Київ

справа № 759/9859/25

провадження №22-ц/824/14729/2025

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Стрижеуса А.М., перевіривши виконання вимог ст.ст. 352-361 ЦПК України у справі за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 червня 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 червня 2025 відмовлено в задоволенні позову КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з рішенням суду, 16 липня 2025 року через засоби поштового зв`язку представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Антонченко А.О. подала апеляційну скаргу, разом з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були врученні у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи проведено в спрощеному повному провадження без повідомлення сторін.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва ухвалено 10 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу подано 16 липня 2025 року засобами поштового зв`язку, тобто з пропуском строку встановленого ст. 354 ЦПК України

В обґрунтування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вказує про те, що 11 червня 2025 року на електронну адресу КП «Київтеплоенерго» було отримано оскаржуване рішення. При цьому звертає увагу суду, що станом на 13 липня 2025 року копію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2025 року не отримано КП «Київтеплоенерго» засобами поштового зв`язку .

Крім того, зазначає, що в період з квітня 2024 року по липень 2025 року більшість юрисконсультів підрозділу КП «Київтеплоенерго» перебувало у щорічній відпустці.

Таким чином, у зв`язку з великим навантаженням, працівники КП «Київтеплоенерго» були об`єктивно позбавлені можливості виконувати завдання в строк, як наслідок були позбавлені можливості направити у встановлені законом строки апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 червня 2025 року.

Крім того зазначає, що у зв`язку з введенням в Україні режиму воєнного стану 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та подальше його продовження, працівники підрозділу СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго», зокрема юрисконсульти , які залишилися на території м. Києва працювали на віддаленому доступі, інші працівники були вимушені виїхати за кордон для збереження свого життя та здоров`я. Враховуючи дану ситуацію, яка склалася на підприємстві, кількість працівників, які могли виконувати свої обов`язки у повному обсязі зменшилася вдвічі, однак навантаження на працівників, які продовжували виконувати функціональні обов`язки, збільшилася.

У зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Разом з цим, суд не може визнати вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження поважними виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 оку № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Надалі воєнний стан неодноразово продовжувався та триває на теперішній час.

Водночас продовження процесуальних строків до його закінчення спричинить порушення стабільності суспільних відносин, адже унеможливить, зокрема, набрання законної сили судовими рішеннями.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року у справі № 600/6840/21-а.

Введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення (продовження) процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення (продовження) такого строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для продовження процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Зазначене відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Отже, факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для продовження процесуального строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

В апеляційній скарзі представник заявника вказує про те, що копію рішення КП «Київтеплоенерго» отримало 11 червня 2025 року на електронну адресу рішення КП «Київтеплоенерго».

Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження про направлення копії рішення суду на електронну адресу КП «Київтеплоенерго», як і не містять підтвердження про отримання останнім копії рішенні в електронному вигляді.

При цьому матеріали справи містять копію супровідного листа Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року про направлення копії оскаржуваного рішення, але підтвердження про отримання матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а скаржнику необхідно подати обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення.

Згідно до ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою, в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки, апеляційна скарга на рішення суду подана поза межами процесуального строку, тому суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху, надавши строк десять днів з дня вручення цієї ухвали - для подання належним чином обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, а саме: надати обґрунтовану заяву про поновленням строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Святошинського районного суду м. Києва 10 червня 2025 року- залишити без руху, надати строк десять днів, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Роз`яснити особі, яка подає апеляційну скаргу, що у випадку невиконання вимог ч.3 ст. 357 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження може бути відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус