Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/1928/25
Провадження № 2/572/890/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - МОРОЗ Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/1928/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину інваліда,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки інваліда ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) починаючи від дня пред`явлення позову до суду і на строк інвалідності.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що вона з відповідачем у справі перебувала у шлюбі. Від шлюбу народила троє дітей. З 28 квітня 2009 року шлюб між сторонами розірвано, на даний час проживають окремо. Рішенням Сарненського районного суду від 06.02.2014 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку. Донька ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства і їй з досягненням повноліття, встановлена 1 А група інвалідності. донька не працює, є непрацездатною і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Вона допомагає доньці, однак цього не вистачає для задоволення елементарних життєвих потреб. відповідач з лютого 2025 року мобілізований і проходить військову службу в ЗСУ та отримує гідну заробітну плату на місяць і може надавати дочці матеріальну допомогу, однак добровільно не бажає цього робити.

Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України.

Відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заявила, у строк, визначений ст.278 ЦПК України відзив у справі не подав.

Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу утримання повнолітньої дитини яка хворіє, що врегульовано нормами СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від24 квітня 2007 року.

На даний час ОСОБА_3 є повнолітньою, що підтверджується копіє паспорта № НОМЕР_2 від 13.01.2023 року.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 ,2007 року народження є дитиною- інвалідом.

Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №514 від 15 липня 2025 року ОСОБА_5 встановлена група інвалідності І А. Із даної довідки також встановлено, що за рівнем обмеження життєдіяльності, вона обмежена у самообслуговуванні, здатності самостійно пересуватися, здатності до орієнтації, здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку.

Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 10 квітня 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена перша група, підгрупа А інвалідності з 14 квітня 2025 року, інвалідність встановлено безстроково.

Згідно рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю №11/25/326/І від 15.05.2025 року ОСОБА_3 потребує сторонньої допомоги, да витрат на підгузки.

Відповідно до повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 21 січня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Рішенням Сарненського районного суду від 06 лютого 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2014 року і до повноліття дітей.

Із довідки виданої адміністратором ЦНАП Сарненської міської ради ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання регулюються главою 16 СК України (статті 198-201цього Кодексу), яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина.

Так, відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, закон покладає на батьків обов`язок утримувати свою повнолітню дочку (сина) при наявності одночасно трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина).

Тобто, для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання.

Судом беззаперечно встановлено, що повнолітня дочка сторін ОСОБА_3 є інвалідом першої групи з дитинства, проживає з матір`ю ОСОБА_1 , та за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо, за твердженням позивачки є працездатною особою, не допомагає позивачці доглядати за їх спільною непрацездатною донькою, яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з інвалідністю.

Позивачка в зв`язку з тим, що здійснює догляд за дочкою не може працювати.

Відповідачем відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України , не надано відповідного відзиву на позовну заяву, а також доказів на спростування обставин, вказаних позивачем або доказів неспроможності надання відповідачем матеріальної допомоги.

Відтак, у зв`язку з тим, що непрацездатна дочка проживає разом з позивачкою, є особою з інвалідністю І групи з дитинства та потребує постійної сторонньої допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати повнолітню доньку-інваліда, бо вона потребує матеріальної допомоги, також відповідно до ст. 182 СК України, беручи до уваги, що позивачкою жодним доказом не доведено можливість батька виплачувати аліменти саме в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки такий розмір аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки сторін щомісяця є обґрунтованим та доцільним з огляду на характер захворювання ОСОБА_3 , що вимагає постійного догляду, який здійснює ОСОБА_1 .

Оскільки в діючому СК України не конкретизовано, до якого саме часу батьки зобов`язані утримувати повнолітню доньку, сина з інвалідністю, суд, відповідно до ч. 1 ст. 10 СК України, вважає за доцільне застосувати в цій частині правовідносин норму ст. 79 СК України, відповідно до якої: якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.

Враховуючи вище викладене позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі частини 1 статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 29 листопада 2024 року.

Відповідно до статті 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі наведеного, ст.ст. 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину інваліда задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з16 квітня 2025 року і на весь період непрацездатності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 1211 (одна тисяча двісті одинадцять ) гривні 20 копійок судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: