1Справа № 335/2409/25 2/335/1656/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценко А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку загального повного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Енергодарської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області, Кам`янсько-Дніпровської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Двадцять перша київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Енергодарської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області, Кам`янсько-Дніпровської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Двадцять перша київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування позову зазначивши наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя ОСОБА_2 склав заповіт на користь позивача, в якому все належне йому майно заповів останньому.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входять:

- 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Енергодарської міської ради від 15.01.2007, оригінал якого позивачем було втрачено;

- земельна ділянка площею 0,20 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.11.2000 серії АВО № 253613, видане Кам`янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою Запорізької області за реєстровим № 643;

- житловий будинок АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.11.2000 серії АВО № 253612, видане Кам`янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою Запорізької області за реєстровим № 642.

05.11.2022 позивач подав до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Постановами нотаріуса від 07.11.2024 року № 3318/02-31/896/2022, 04.12.2024 № 3574/02-31/896/2022 та 04.12.2024 № 3575/02-31/896/2022 позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про права на спадщину за заповітом через відсутність у позивача документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно, витягу з Державного земельного кадастру та відсутністю в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів інформації щодо витрачання спеціальних бланків нотаріальних документів, на яких викладені подані для вчинення нотаріальної дії свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Посилаючись на те, прийняту позивачем спадщину неможливо оформити в позасудовому порядку, ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на вищезазначені об`єкти нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом

Ухвалою судді від 19.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов, витребувано у Двадцять першої київської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи № 896/2022, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.04.2025 від Двадцять першої київської державної нотаріальної контори надійшла копія витребуваної судом спадкової справи № 896/2022.

Відповідачі та третя особа заяв по суті справи до суду не подавали.

Ухвалою суду від 08.05.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

08.07.2025 від представника відповідача Кам`янсько-Дніпровської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якій представник також просив суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Суду пояснив, що оригінал свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 він втратив 06.05.2024 після посвідчення нотаріусом його копії. Отже, в нього є лише нотаріально посвідчена копії зазначеного свідоцтва. Правовстановлювальні документи на інші обєкти нерухомого майна, право власності на які він просить суд визнати за собою, перебувають у нього.

Представники відповідачів та третьої особи, яких було повідомлено про дату, час та місце засідання, в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили.

З огляду на викладене, керуючись ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вирішив справу розглядати за відсутності представників зазначених учасників справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані позивачем та витребувані судом докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні фактичні обставини.

Позивач є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 28.07.1986.

28.07.2020 батько позивача склав заповіт, в якому заповів все своє майно позивачеві. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сірою І.Є. 28.07.2020, зареєстрований в реєстрі за № 1206.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входять наступні об`єкти нерухомого майна:

- 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка площею 0,20 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок АДРЕСА_2 .

05.11.2022 позивач ОСОБА_2 звернувся до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.11.2024 року № 3318/02-31/896/2022 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно, а також у зв`язку з відсутністю реєстрації прав власності на вищевказане нерухоме майно за померлим ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.12.2024 № 3574/02-31/896/2022 позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , у зв`язку з відсутністю в Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про зареєстровані за померлим ОСОБА_2 речові права на зазначений жилий будинок та відсутністю в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів інформації щодо витрачання спеціального бланку нотаріальних документів серії АВО №253612, на якому викладене подане для вчинення нотаріальної дії Свідоцтво про право на спадщину за заповітом (видане Кам`янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою Запорізької області 10.11.2000 року, зареєстроване в реєстрі за № 642).

Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 04.12.2024 № 3575/02-31/896/2022 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,20 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю в Держаному реєстру речових прав на нерухоме майно відомосте про зареєстровані за померлим ОСОБА_2 речові права зазначену земельну ділянку, відсутністю кадастрового номеру, що унеможливлює отримання витягу з Державного земельного кадастру, та відсутністю в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів інформації щодо витрачання спеціального бланку нотаріальних документів серії АВО №253613, на якому викладене подане для вчинення нотаріальної дії Свідоцтво про право на спадщину за заповітом (видане Кам`янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою Запорізької області 10.11.2000, зареєстроване в реєстрі за №643).

Згідно листа ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 26.11.2024 року №1693, інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , знаходиться в сховищі інвентаризаційних справ ТОВ «ЗМБТІ» в м. Кам`янка-Дніпровська, яке на теперішній час тимчасове окуповане РФ, тому надати інформацію про архівні дані реєстрації права власності на зазначений об`єкт нерухомості згідно з паперовими носіями неможливо.

Згідно листа Запорізького обласного державного нотаріального архіву від 02.10.2024, документи Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області за 2000 рік на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву не передавалися. Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 за №1668/39004, місце розташування Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області (Запорізька область, Василівський район, м. Кам`янка-Дніпровська, вул. Гоголя, 7а) відноситься до територій тимчасово окупованих РФ. Таким чином, отримати будь-яку інформацію щодо витрачання вищевказаних бланків нотаріальних документів неможливо.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

З наданої позивачем нотаріально посвідченої копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Енергодарської міської ради 15.01.2007, вбачається, що батькові позивача на праві спільної часткової власності належала 1/5 частка квартири АДРЕСА_1 . Право власності на вищезазначену частку зареєстроване за ОСОБА_2 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.01.2007.

Право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим державним нотаріусом Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області 10.11.2000, зареєстроване в реєстрі за № 643 та Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 068469, виданим Дніпровською сільською радою 08.06.2001 на підставі вищезазначеного свідоцтва.

Право власності спадкодавця на житловий будинок підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим державним нотаріусом Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області 10.11.2000, зареєстроване в реєстрі за № 642 та Реєстраційним посвідченням, виданим ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 26.12.2000.

Згідно із нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину у строки визначені ст. 1270 ЦК України. Інші особи заявами про прийняття спадщини нотаріусу не подавали. Отже, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що позивач має право на спадкування за заповітом, і враховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та неможливість оформлення права власності у нотаріальному порядку, його права підлягають захисту в судовому порядку, тому позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 18, 141, 142, 263-265, 272, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на:

-1/5 (одну п`яту) частку квартири АДРЕСА_1

-земельну ділянку площею 0,20 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-жилий будинок АДРЕСА_5 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.В. Стеценко