Справа № 466/925/25
Провадження № 2/466/1415/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 липня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Волянська Н.В.

склад учасників справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Детинич П.І.

представник третьої особи ГУ ДПС України у Львівській області Ферин О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: Львівський міський центр зайнятості, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головне управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання трудових відносин припиненими, -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: Львівський міський центр зайнятості, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головне управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання трудових відносин припиненими.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

29.01.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Детинич Петро Іванович звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: Львівський міський центр зайнятості, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головне управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання трудових відносин припиненими.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 28.08.2014 року позивач ОСОБА_1 була прийнята на роботу по безстроковому трудовому договору на посаду швачки до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .

23.05.2023 року відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 попросила працівників декілька днів не виходити на роботу у зв`язку з переоформленням підприємства.

В подальшому, відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 на зв`язок із працівниками не виходила.

Позивач ОСОБА_1 написала заяву на звільнення, яку відправила рекомендованим листом на адресу місця реєстрації відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , однак відповіді не отримала.

У вересні 2024 року, рідна сестра відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надіслала трудову книжку позивача ОСОБА_1 поштовим відправленням, проте без запису про звільнення із роботи.

На даний час трудові відносини припинені, однак процедура розірвання трудового договору не виконана, тому у позивача ОСОБА_1 відсутня можливість припинити трудовий договір у інший спосіб, окрім як звернення до суду про припинення трудових відносин із відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Просить визнати трудові відносини, укладені на підставі трудового договору між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , припиненими з 23.05.2023 року.

Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Заяви (клопотання) учасників справи:

11.02.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли письмові пояснення представника третьої особи Головного управління Державної податкової служби у Львівській області Ярової Аліни Андріївни.

12.02.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Детинича Петра Івановича, у якій він просив викликати та допитати свідків.

20.02.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли письмові пояснення представника третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Вандзьо Олександри Богданівни.

03.03.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли письмові пояснення представника третьої особи Львівського обласного центру зайнятості Артамонова Володимира Володимировича.

14.07.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Детинича Петра Івановича, у якій він просив виключити особу з числа свідків.

Процесуальні дії суду по справі:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06.02.2025 року виправлено описку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.04.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.06.2025 року задоволено заяву про виклик та допит свідків.

В судове засідання:

- відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило.

- представник третьої особи Львівського міського центру зайнятості не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило.

- представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило.

В судовому засіданні:

- позивач ОСОБА_1 просила задовольнити позовну заяву.

- представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Детинич Петро Іванович підтримав та просив задовольнити позовну заяву.

- представник третьої особи Головного управління Державної податкової служби у Львівській області Ферин Оксана Ігорівна підтримала позовні вимоги.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила, що працювала разом із позивачем ОСОБА_1 у відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 . У 2023 році відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 перестала виплачувати заробітну плату. У квітні 2023 року працівникам повідомили, що фірма закривається, проте трудові книжки довгий час не повертали.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що працювала разом із позивачем ОСОБА_1 у відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з 2017 року на підставі трудових договорів. У подальшому, працівникам перестали виплачувати заробітну плату, а в 2023 році фірму закрили, трудові книжки повернули.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено, що:

28.08.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено безстроковий трудовий договір №8.

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 , 28.08.2014 року відповідачем прийнято позивача на роботу швачкою за трудовим договором №8 від 28.08.2014 року.

Трудові відносини між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 також підтверджуються копією довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5 від 03.12.2024 року.

Згідно з копією заяви від 15.11.2024 року, позивач ОСОБА_1 зверталася до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 із заявою про звільнення з посади швачки за угодою сторін.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи роботодавця (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Відповідно до ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Трудові відносини на підставі безстрокового трудового договору, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 тривали з 28.08.2014 року по 23.05.2023 року.

Трудові відносини між сторонами з 23.05.2023 року фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України не дотримана, а тому наявне порушення права позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання трудових відносин між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, припиненими.

Обраний позивачем спосіб захисту направлений на відновлення її трудових прав, гарантованих Конституцією України. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.05.2019 року у справі №757/61865/16-ц.

У постанові Верховного Суду від 25.11.2019 року у справі №201/1384/16-ц визнано ефективним і таким, що не суперечить закону спосіб захисту порушеного права шляхом припинення трудових відносин на підставі ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною першою ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положенням ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають.

Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Розподіл судових витрат між сторонами:

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 /двадцять/ копійок судового збору. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: Львівський міський центр зайнятості, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головне управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання трудових відносин припиненими - задовольнити.

Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , укладені на підставі трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, припиненими з 23.05.2023 року.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 /двадцять/ копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Львівського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Текст рішення складено 25.07.2025 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місце знаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя О. Ф. Федорова