Справа № 308/5719/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді - Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Лутнянського І.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №308/5719/25 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Хребет Тетяна Іванівна, до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Хребет Тетяна Іванівна, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, згідно з яким просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37 753,40 грн (інфляційних збитків) та 10 325,03 (3% річних), судові витрати у розмірі 1211, 20 грн судового збору та 7500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07,2019 у справі № 308/3053/19 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 64 164,71 грн, моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн., судові витрати за оплату судового збору в розмірі 651,65 грн., судові витрати у розмірі 6000,00 грн. на професійну правничу допомогу. Зазначене рішення набрало законної сили 27.08.2019. На виконання цього рішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист від 12.09.2019 у справі № 308/3053/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 64 164,71 грн., моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн., витрати за сплату судового збору в розмірі 651,65 грн та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Загальна сума боргу складає 71 816,36 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем вказаного рішення у добровільному порядку, позивач звернувся із заявою до органів державної виконавчої служби, а саме, до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для його примусового виконання. 21.10.2019 державним виконавцем Ужгородського ВДВС на підставі виконавчого листа та заяви представника стягувана про примусове виконання рішення та у відповідності до статей З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60360229. Боржником, у межах цього виконавчого провадження, визначено ОСОБА_2 . Водночас, відповідач жодним чином не намагався у добровільному порядку виконати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2019 у справі № 308/3053/19 щодо сплати шкоди, та Ужгородським ВДВС здійснено усі заходи щодо примусового виконання рішення, зокрема, розшук майна боржника, накладення арешту на (рухоме та нерухоме) майно боржника, накладення арешту на кошти на рахунках боржника, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в межах виконавчого провадження № 60360229. Представником позивача 05.04.2025 скеровано адвокатський запит до Ужгородського ВДВС, за результатом розгляду якого Ужгородським ВДВС надано відповідь від 10.04.2025 за №16849 та в якій зазначено, що з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 60360229, в результаті вжитих передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення, на рахунок з обліку депозитних сум відділу надійшли грошові кошти, стягнуті з боржника - ОСОБА_2 в відповідних розмірах, вказаних у позовній заяві. У зв`язку з фактичним у повному обсязі виконанням рішення згідно з виконавчим документом, 28.03.2025 року державним виконавцем у відповідності до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 60360229. Враховуючи вищевикладене, відповідач протягом 5 років та 7 місяців не виконував рішення суду у період з 27.08.2019 (з дати набрання рішенням законної сили) по 26.03.2025 (по дату фактичного у повному обсязі виконання рішення).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 30.05.2025. Розгляд справи відкладався на 15.07.2025. Виклик відповідача ОСОБА_2 постановлено здійснити в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

У судове засідання позивач, його представник не з`явився, представник подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся у встановленому законодавством порядку, письмового відзиву не подав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Матеріалами даної справи встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2019 у справі №308/3053/19 позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в інтересах якого діє адвокат Гончаров Валентин Вікторович (адреса: АДРЕСА_2 ), до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 ) про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу, задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 64 164,71 гривень, моральну шкоду у розмірі 1 000 гривень, судові витрати за оплату судового збору в розмірі 651,65 грн., судові витрати у розмірі 6000,00 гривень на професійну правничу допомогу. В задоволенні решти вимог відмовлено.

До матеріалів справи додано виконавчий лист по даній справі, виданий 12.09.2019, згідно з яким вказано, що рішення набрало законної сили 27.08.2019. Додано також ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 20.09.2019 про виправлення описки у рішенні та виконавчому листі.

Згідно з листом Ужгородського відділу ДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.04.2025 №16849 на адвокатський запит повідомляє, що на виконанні у відділі, починаючи з 21.10.2019 року по 28.03.2025 року, перебувало виконавче провадження АСВП №60360229 з примусового виконання виконавчого листа №308/3053/19, виданого 12.09.2019 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 64164,71 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн., витрати за оплату судового збору в розмірі 651,65 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. 21.10.2019 року державним виконавцем на підставі виконавчого документа та заяви представника стягувана про примусове виконання рішення та у відповідності до ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З приводу порушених у адвокатському запиті питань повідомляємо, що з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, в результаті вжитих передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення, на рахунок з обліку депозитних сум відділу надійшли грошові кошти стягнуті з боржника в наступних розмірах: 17.02.2020 року в сумі 884,74 грн., з яких на підставі розпорядження від 19.02.2020 року кошти в сумі 150 грн. перераховані в рахунок погашення витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, кошти в сумі 667,95 грн. перераховано стягувану, а суму 66,79 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; 17.03.2020 року в сумі 104,46 грн., з яких на підставі розпорядження від 19.03.2020 року кошти в сумі 94,96 грн. перераховано стягувану, а суму 9,5 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; 13.11.2020 року в сумі 837,2 грн., з яких на підставі розпорядження від 16.11.2020 року кошти в сумі 761,1 грн. перераховано стягувачу, а суму 76,1 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; 08.12.2020 року в сумі 19,9 грн., з яких на підставі розпорядження від 10.12.2020 року кошти в сумі 18,1 грн. перераховано стягувану, а суму 1,8 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; - 15.12.2020 року в сумі 837,2 грн., з яких на підставі розпорядження від 16.12.2020 року кошти в сумі 761,1 грн. перераховано стягувану, а суму 76,1 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; 22.06.2021 року в сумі 700 гри., з яких на підставі розпорядження від 23.06.2021 року кошти в сумі 636,37 грн. перераховано стягувану, а суму 63,63 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; - 29.07.2021 року в сумі 1000 грн., з яких на підставі розпорядження від 30.07.2021 року кошти в сумі 909,1 грн. перераховано стягувану, а суму 90,9 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; - 30.08.2021 року в сумі 1000 грн., з яких на підставі розпорядження від 31.08.2021 року кошти в сумі 909,1 грн. перераховано стягувану, а суму 90,9 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; 17.09.2021 року в сумі 1000 грн., з яких на підставі розпорядження від 20.09.2021 року кошти в сумі 909,1 грн. перераховано стягувану, а суму 90,9 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; - 22.11.2021 року в сумі 1000 грн., з яких на підставі розпорядження від 23.11.2021 року кошти в сумі 909,1 грн. перераховано стягувану, а суму 90,9 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; - 21.12,2021 року в сумі 1000 грн., з яких на підставі розпорядження від 22.12.2021 року кошти в сумі 909,1 грн. перераховано стягувану, а суму 90,9 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; 13.08.2024 року в сумі 49654,11 грн., з яких на підставі розпорядження від 26.08.2024 року кошти в сумі 45140,1 грн. перераховано стягувану, а суму 4514,01 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; - 03.01.2025 року в сумі 11232 грн., з яких на підставі розпорядження від 23.01.2025 року кошти в сумі 10210,91 грн. перераховано стягувану, а суму 1021,09 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; - 25.03.2025 року в сумі 2198,38 грн., з яких на підставі розпорядження від 26.03.2025 року кошти в сумі 1998,53 грн. перераховано стягувану, а суму 199,85 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору; - 26.03.2025 року в сумі 7680 грн., з яких на підставі розпорядження від 27.03.2025 року кошти в сумі 6981,74 грн. перераховано стягувану, а суму 698,26 грн. - в рахунок погашення виконавчого збору. 28.03.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

До матеріалів справи додано копію постанови про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Ужгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Старунчак М.А. від 28.03.2025 у ВП №60360229 з приводу виконавчого листа №308/3053/19, виданого 12.09.2019.

До матеріалів справи додано копію постанови про закінчення виконавчого провадження державного виконавця Ужгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Старунчак М.А. від 28.03.2025 у ВП №60360229 з приводу виконавчого листа №308/3053/19, виданого 12.09.2019.

На підтвердження позовних вимог додано також розпорядження з приводу примусового виконання виконавчого листа №308/3053/19, виданого 12.09.2019.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України цього Кодексу, за увесь час прострочення. Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу відповідача сплатити заборгованість за не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.

Зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 37 753,40 грн. (інфляційних збитків) та 10 325,03 грн. (3% річних) за невиконання рішення суду від 24.07.2019 у справі №308/3053/19 у період з 27.08.2019 по 26.03.2025, що складає 2054 дні.

Перевіривши перерахунок інфляційних, 3 % річних, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покласти на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1-6 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послузі виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем до матеріалів справи додано копію договору про надання правничої допомоги від 02.04.2025, укладений між адвокатом Хребет Тетяною Іванівною та ОСОБА_1 , протокол погодження договірної ціни до договору №4/25 про надання правничої допомоги від 02.04.2025, акт №1 прийому наданої правничої допомоги до договору №4/25 про надання правничої допомоги від 02.04.2025 на суму 7500 грн., в тому числі детальний правовий аналіз документів у справі та виконавчому провадженні 2000 грн., надання юридичних консультацій 1000 грн., формування правової позиції, складання та надсилання позовної заяви, що включає: написання позовної заяви, друк позовної заяви, оформлення поштових відправлень 4500 грн.

Враховуючи подані докази, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, складність та категорію справи, суд вважає обгрунтованими витрати, які слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.12,13,76-89,95,258,259,263-265,280-284 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37 753,40 грн. (інфляційних збитків) та 10 325,03 (3% річних), судові витрати у розмірі 1211,20 грн судового збору та 7500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , остання адреса: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 15.08.2025.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда