Справа № 450/2962/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А
Провадження № 22-ц/811/1179/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 березня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

у березні 2025 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович звернувся до суду із поданням про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно право користування яким мають неповнолітні діти, у якому просив звернути стягнення на нерухоме майно, в якому зареєстровані діти, а саме: земельну ділянку кадастровий номер якої :72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 березня 2025 року подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно, користування яким мають діти, залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В апеляційній скарзі посилається на те, що надіслання поштової кореспонденції Пустомитівським районним судом Львівської області ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 свідчить про неналежне її інформування, як учасника справи, порушення принципу відкритості судового процесу, рівності і змагальності сторін, та як наслідок неналежного повідомлення про розгляд справи, у зв`язку з чим остання не змогла реалізувати свої права, передбачені статтею 43 ЦПК України. Зазначає, що із системного аналізу положень Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, Порядку реалізації арештованого майна, Закону України «Про охорону дитинства», Заону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», для примусової реалізації в межах виконавчого провадження №69934183 нерухомого майна, право користування яким має малолітня ОСОБА_3 , приватний виконавець зобов`язаний отримати дозвіл суду, так як орган опіки та піклування такого дозволу не надавав. Звертає увагу на те, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 травня 2023 року, яка набрала законної сили, розглянуто подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про надання дозволу на примусове відчуження нерухомого майна, а саме в частині отримання згоди на відчуження майна, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку. Вважає, що питання отримання згоди на відчуження майна, право користування яким мають малолітні діти, до предмета розгляду не входило, а відтак в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції допустив неправильне тлумачення обставин справи і не з`ясував належним чином той факт, чи дійсно вже розглядалось питання надання дозволу на відчуження нерухомого майна, в якому зареєстрована малолітня дитина. Суд першої інстанції, дійшовши висновку про те, що примусова реалізація житлового будинку у АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , не порушить права зареєстрованої у цьому будинку дитини, матір`ю якої боржник не являється, не надав жодної оцінки обставинам справи та не досліджував їх в контексті балансу інтересів дитини, а відтак прийшов передчасного висновку про відсутність порушення прав дитини в цій частині. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно, користування яким мають діти.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Залишаючи подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.05.2023 задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича та звернуто стягнення на нерухоме майно в межах виконавчого провадження ВП №69934183 згідно виконавчого листа №450/2962/14-ц від 29.10.2015, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області, а саме: земельну ділянку кадастровий номер якої :72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а відтак, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 257 ЦПК України, подання підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.05.2023 задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича та звернуто стягнення на нерухоме майно в межах виконавчого провадження ВП №69934183 згідно виконавчого листа №450/2962/14-ц від 29.10.2015, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області, а саме: земельну ділянку кадастровий номер якої :72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Матеріалами справи пітверджується, що 12 березня 2025 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович знову звернувся з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, у якому зареєстровані діти: житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер якої :72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) станом на 18.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № витягу 7 від 11.03.2025 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Обгрунтовуючи подання, приватний виконавець посилався на те, що в житловому будинку загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрована та проживає неповнолітня ОСОБА_6 , 2011 року народження, а відтак просив дати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно, у якому зареєстрована дитина.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що приватному виконавцю Білецькому І.М. судом вже надано дозвіл на реалізацію земельну ділянку кадастровий номер якої :72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка є власністю боржника, а тому виконавець відповідно до ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження» зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та повторного звернення до суду для надання дозволу на звернення стягнення на земельну ділянку кадастровий номер якої :72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в цьому випадку не потребує.

Суд першої інстанції також зазначив, що примусова реалізація земельної ділянки кадастровий номер якої :72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , не порушить права зареєстрованої у цьому будинку дитини, матір`ю якої боржник не являється.

Дійшовши такого висновку, суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою залишив подання без розгляду на підставі положень пункту 4 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Тобто, резолютивна частина ухвали не містить висновків суду щодо задоволення чи відмови в задоволенні подання приватного виокнавця про звернення стягнення на земельну ділянку кадастровий номер якої :72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. вже звертався до суду із поданням про звернення стягнення на земельну ділянку кадастровий номер якої :72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.05.2023 його подання було задоволено у повному обсязі,суд приходить до висновку, що повторне подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича,боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_7 , про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно право користування яким мають неповнолітні діти, підлягає залишенню без розгляду.

Залишаючи подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. без розгляду, суд посилався на пункт 4 частини 1 статті 257 ЦПК України, згідно з якою суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав

Такий висновок суду суперечить положенням пункту 4 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що в провадженні суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

А відтак, залишення без розгляду подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно, у якому зареєстровані діти: житловий будинок, загальною площею 1126,4 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер якої :72:252:0247, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , є безпідставним та необґрунтованим, суперечить чинному законодавству.

Пункт 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 березня 2025 року слід скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 березня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 20.08.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк