Справа № 740/1553/25
Провадження № 2/740/1023/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участі секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-капітал», товариство) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

У березні 2025 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 102167943 від 27.08.2023 у розмірі 15 404,40 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та відповідачкою укладено договір № 102167943 про споживчий кредит, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідачка отримала 5000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, що є додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 102167943 від 27.08.2023, відповідачка не повернула кредит, не здійснила жодних дій для сплати процентів та комісії. ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредит у встановленому договором розмірі. Проте відповідачка порушила умови кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у неї утворилася прострочена заборгованість. 28.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 15 404,40 грн, з яких: 3450,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 11 289,40 грн заборгованість за процентами; 665,00 грн заборгованість за комісією. Усупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань, та після відступлення позивачу права вимоги не здійснила жодних платежів для погашення боргу.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 травня 2025 року 10-00 год.

У подальшому судове засідання відкладено на 12 серпня 2025 року 10-00 год.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача Юрченко А. В. подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідачка подала до суду заяву, в якій просила судове засідання проводити без її участі, позовні вимоги не визнала, оскільки заборгованість нею погашена, на підтвердження чого до заяви додала квитанції про оплату заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 27 серпня 2023 року відповідачка уклала з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 102167943, підписавши його електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора S74075 (а. с. 7 12).

Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язується на строк, визначений умовами договору, надати позичальнику кошти в сумі 5000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором термін.

Відповідно до п. 1.3, 1.4 договору кредит надається загальним строком на 105 днів з 27.08.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 11.09.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 10.12.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом 11.09.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 10.12.2023 (останній день строку кредитування).

Тип процентної ставки за цим договором фіксована. За надання кредиту позичальник має сплатити комісію у розмірі 665,00 грн, яка нараховується за ставкою 13,30 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1050,00 грн, що нараховуються за ставкою 1,40 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти користування кредитом протягом поточного періоду становлять 13 500,00 грн, що нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

У пункті 2.3 вказаного договору сторони погодили умови пролонгації строку кредитування. Зокрема, позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на тих самих умовах за умови, що кредитодавцем надана така можливість. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, наприклад, сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості за кредитом. Якщо позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію) на умовах, визначених цим пунктом, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою 1,40 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що ОСОБА_1 , з якою укладено договір про споживчий кредит № 102167943 від 27.08.2023, ідентифікована ТОВ «Мілоан»; акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора S74075 (а. с. 15).

Згідно із платіжним дорученням від 27.08.2023 № 71255395, наданим позивачем, кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн перераховано на рахунок відповідачки (а. с. 16 зворот).

Відповідно до наданих відомостей про щоденні нарахування та погашення, 27.08.2023 відповідачці надано кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн та нараховано комісію за оформлення кредиту в сумі 665,00 грн, у подальшому кожного місяця проводилося нарахування процентів. Також, як убачається з відомостей, відповідачкою вносилися грошові кошти на погашення заборгованості. Так, відповідачка 14.09.2023 сплатила 500,00 грн, 18.09.2023 500,00 грн, 29.09.2023 500,00 грн, 02.10.2023 1000,00 грн, 17.10.2023 500,00 грн, 26.10.2023 500,00 грн, 09.11.2023 500,00 грн, а всього 4000,00 грн (а. с. 17, 18).

Випискою з особового рахунку за кредитним договором № 102167943 від 27.08.2023 підтверджується наявність заборгованості відповідачки у розмірі 15 404,40 грн, з яких: 3450,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 11 289,40 грн прострочена заборгованість за процентами; 665,00 грн прострочена заборгованість за комісією (а. с. 18 зворот).

28 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, указаних у реєстрі боржників (а. с. 19-23).

З копії платіжної інструкції (безготівковий переказ у національній валюті) № 75540 від 28.02.2024 слідує, що ТОВ «Мілоан» отримало від ТОВ «Кредит-капітал» 2 240 601,68 грн оплати за договором про відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28.02.2024 (а. с. 25-зворот).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28.02.2024 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 15 404,40 грн, з яких: 3450,00 грн залишок за тілом кредиту; 11 289,40 грн залишок за процентами; 665,00 грн заборгованість за комісією (а. с. 26).

З копій квитанцій до платіжних інструкцій, наданих відповідачкою, вбачається, що ОСОБА_1 сплачувала грошові кошти для погашення кредиту на рахунки ТОВ «Мілоан» з призначенням платежу «погашення кредиту 102167943». Так, 01.09.2023 вона сплатила 2000,00 грн, 13.09.2023 2100,00 грн, 29.09.2023 500,00 грн, 02.10.2023 700,00 грн, 13.10.2023 700,00 грн, 20.10.2023 700,00 грн, а всього 6700,00 грн.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитора встановлювати у кредитному договорі комісію за надання, обслуговування кредиту.

Згідно зі ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Також відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за цим договором.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Так, надані позивачем на обґрунтування своїх вимог докази суд вважає належними та допустимими і такими, що підтверджують укладення відповідачкою вищевказаного кредитного договору, який не оспорений відповідачкою у встановленому законом порядку та згідно з презумпцією правомірності договору є правомірним (дійсним) станом на час розгляду справи в суді.

Матеріалами справи підтверджується, що 27.08.2023 між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 102167943 в електронній формі, який підписано ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора S74075.

Указаний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався. Підписуючи договір про споживчий кредит № 102167943 від 27.08.2023, відповідачка погодилася з умовами кредитування, у тому числі на розмір процентів за користування кредитними коштами, комісії за надання кредиту, а також умовами щодо пролонгації договору.

Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для виникнення кредитних правовідносин та існування заборгованості у відповідачки перед позивачем за договором про споживчий кредит № 102167943 від 27.08.2023.

З копій квитанцій до платіжних інструкцій, наданих відповідачкою, вбачається, що ОСОБА_1 сплачувала грошові кошти для погашення кредиту на рахунки ТОВ «Мілоан» з призначенням платежу «погашення кредиту 102167943». Так, 01.09.2023 вона сплатила 2000,00 грн, 13.09.2023 2100,00 грн, 29.09.2023 500,00 грн, 02.10.2023 700,00 грн, 13.10.2023 700,00 грн, 20.10.2023 700,00 грн, а всього 6700,00 грн.

Відповідачкою надано суду квитанції про здійснення нею проплати заборгованості за договором про споживче кредит № 102167943 від 27.08.2023 на загальну суму 6700,00 грн (01.09.2023 - 2000,00 грн, 13.09.2023 2100,00 грн, 29.09.2023 500,00 грн, 02.10.2023 700,00 грн, 13.10.2023 700,00 грн, 20.10.2023 700,00 грн).

Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення, наданими позивачем, первісним кредитором під час розрахунку загальної заборгованості враховані проплати ОСОБА_1 за 29.09.2023 на суму 500,00 грн та 02.10.2023 на суму 700,00 грн. При цьому інших платежів відповідачки на погашення заборгованості за цим договором - не враховано.

Таким чином, загальний залишок заборгованості здійснено позивачем без урахування сплати відповідачкою інших сум, зокрема, 01.09.2023, 13.09.2023, 13.10.2023, 20.10.2023, на суму 5500,00 грн.

За таких обставин, суд вважає, що загальна сума заборгованості, яуі позивач просив стягнути, має бути зменшена на вищевказану суму. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 9904,40 грн (15 404,40 5500,00 грн).

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково у визначеному розмірі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (64,30 %) у сумі 1557,60 грн.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 81, 89, 141, 263 265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (; вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, м. Львів) заборгованість у загальному розмірі 9904 (дев`ять тисяч дев`ятсот чотири) гривень 40 копійок.

У задоволенні позову в іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, м. Львів; ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1557 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят сім ) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко