Справа № 505/2905/18
Провадження № 2/505/150/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2025 місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Мароли К.В.,

за участі:

представника позивача Подільської окружної прокуратури Одеської області Шевченко А.І.,

представника позивача Державної служби України з безпеки на транспорті Латонової Т.А.

представник відповідача адвоката Гаспарянц Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Керівника Подільської окружної прокуратури Одеської області, в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 , третя особа: Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагонів або габаритні параметри яких перевищують нормативи,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Подільської окружної прокуратури Одеської області, в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагонів або габаритні параметри яких перевищують нормативні у розмірі 105 177,78 грн., що еквівалентно сумі 3195,50 євро.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що уповноваженою особою Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті у ході здійснення контролю 13.02.2018 року під час проведення рейдової перевірки на автодорозі с. Оленівка, Чернігівська область - Одеська область, м. Подільськ 581 км здійснений габаритно-ваговий контролю автомобіля (тягач) марки DAF модель FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом марки ЧМЗАП модель 9991, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_1 . За результатами проведення перевірки нормативно-габаритних параметрів вищевказаного транспортного засобу, 13.02.2018 року складено акт № 0004354 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, яким зафіксовано порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення вантажу комбайн зернозбиральний по маршруту с. Оленівка, Чернігівська область - Одеська область, м. Подільськ (Котовськ) 581 км, із перевищенням габаритних параметрів. Встановлено, що фактична довжина транспортного засобу становить 22,8 м, в той час, як допустима норма становить 22 метри; фактична ширина становить 3,9 м, в той час, як допустима норма становить 2,6 м; фактична висота становить - 4,57 м, в той час, як допустима норма 4 м. 3 вказаним актом ознайомлено водія транспортного засобу - ОСОБА_2 , про що свідчить його підпис. За результатами проведення габаритно-вагового контролю вищевказаного транспортного засобу, 13.02.2018 року складено акт № 0017098 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксовано порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення вантажу - комбайн зернозбиральний по маршруту с. Оленівка, Чернігівська область - Одеська область, м. Подільськ (Котовськ) 581 км, із перевищенням осьових навантажень. Так, за результатами зважування автомобіля та габаритно-вагового контролю зафіксовано навантаження на осі: 1) 7,75 тон - нормативно допустиме 11,0 тон, 2). 12,5 тон - нормативно допустиме 11,0 тон, 3). строєна вісь 9,3 + 7,95+ 8,3 = 25,55 тон - нормативно допустиме 22,0 тон, повна маса транспортного засобу склала 45,8 тон при нормативно допустимій 40,0 тон, що е порушенням п.22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м),. за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиничну вісь 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиничну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Таким чином, порушено вимоги абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», яким передбачено відповідальність за надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. Вказане порушення підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0013589 від 13.02.2018 року, актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0017098 від 13.02.2018 року, актом про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів № 0004354 від 13.02.2018 року та талоном від 13.02.2018 року щодо результатів виміру ваги автомобіля (тягач) марки DAF модель FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом марки ЧМЗАП модель 9991, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Як наслідок, працівниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 13.02.2018 здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування із зазначенням перевищення нормативу, а саме: загальна маса автомобілю DAF модель FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом марки ЧМЗАП модель 9991, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 45,8 тон при нормативно допустимих 40 тон, нормативно допустиме навантаження на ocь складає 11,0 тон, але фактично навантаження склало 12,50 тон, що є перевищенням параметрів нормативу на 1,50 тони або 13,64 %, нормативно допустиме навантаження на строєну вісь складає 22,0 тон, але фактично навантаження склало 25,55 тон, що є перевищенням параметрів нормативу на 3,55 тони або 16,14 %, крім того, перевищено габарити транспортного засобу, так довжина транспортного засобу становить 22,8 м, в той час, як допустима норма становить 22 метри; що е перевищенням параметрів нормативу на 0,8 м., або 3,64 %, фактична ширина становить 3,9 м, в той час, як допустима норма становить 2,6 м, що е перевищенням параметрів нормативу на 1,3 м. або 50,0 %,; фактична висота становить - 4,57 м, в той час, як допустима норма 4 м., що е перевищенням параметрів нормативу на 0,57 тони або 14,25 %. Зазначеним розрахунком визначено плату за проїзд в сумі 3195,50 євро.

Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки на адресу М.К. скеровано листа № 1356/17/03-18 від 14.02.2018 РОКУ із копією плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування від 13.02.2018 року, який останнім особисто отримано.

Однак, станом на 03.08.2018 року відповідачем не здійснено оплату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим та великогабаритним транспортним засобом, яка згідно з розрахунком плати від 13.02.2018 року склала 3195,50 євро та не проінформовано Укртрансбезпеку у передбачений законодавством термін. Відповідно до п. 27 Порядку № 879, плата за проїзд справляється у національній валюті, за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України на день проведення розрахунку. Станом на 13.02.2018 року офіційний курс гривні до євро, встановлений Національним банком України, складав 3291,4342 грн. за 100 євро. Сума 3195,50 євро складає 105 177,78 грн.

За вищевказаних обставин керівник Подільської окружної прокуратури Одеської області, в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті просить про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим та великогабаритним транспортним засобом у сумі 105 177,78 грн. з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі визначеному відповідно до чинного законодавства, виходячи з розрахунку 1 762,00 грн. за позовну вимогу майнового характеру.

26.07.2019 року від представника відповідача адвоката Брушньовської І.І. надійшов відзив на позовну заяву про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагонів або габаритні параметри яких перевищують нормативи, в якому вказала, що вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки прокурором необґрунтовано внесено позовну заяву в інтересах держави, так як прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і змінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави та не звернення Державної служби України з безпеки на транспорті з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

05.08.2019 року Керівником Подільської окружної прокуратури Одеської області було надано відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагонів або габаритні параметри яких перевищують нормативи в якому вважає, твердження відповідача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, так як представництво інтересів держави в суді є конституційною функцією органів прокуратур, а подача позову єдиним можливим заходом реагування, направленим на реальне поновлення порушених прав та інтересів держави. Зважаючи на те, що несплата відповідачем коштів за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні призводить до ненадходження коштів до спеціального фонду Державного бюджету України та, відповідно, до зменшення коштів на фінансування розвитку мережі та утримання автомобільних доріг загального користування, що суттєво порушує економічні інтереси держави, тому виникає необхідність захисту інтересів держави.

Представники позивачів Подільської окружної прокуратури Одеської області Шевченко А.І. та Державної служби України з безпеки на транспорті Латонова Т.А. у судовому засіданні на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Гаспарянц Д.М. у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, просить відмовити у їх задоволенні з мотивів зазначених у відзиві на позовну заяву та поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною другою статті 4 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті,подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11 лютого 2015 року зі змінами та доповненнями (далі Положення №103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 4 Положення №103 основними завданнями Укртрансбезпеки, серед іншого, є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Також, відповідно до п.п. 2, 15, 27 пункту 5 Положення № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, серед іншого: державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

У відповідності до абзацу першого пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Таким чином, Уктрансбезпека як урядовий орган державного управління по контролю на автомобільному транспорті, реалізуючи повноваження щодо габаритно-вагового контролю та нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, є суб`єктом владних повноважень, оскільки здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Державна служба України з безпеки на транспорті є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні повноваження у спірних правовідносинах.

Приписами пункту 41 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ №879 від 27.06.2007, встановлено, що дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

За таких обставин, не сплачена перевізником у встановлені чинним законодавством строки плата за проїзд призводить до ненадходження грошових коштів до Державного бюджету України.

Так, беручи до уваги норми Закону України «Про автомобільний транспорт» та інші підзаконні нормативно-правові акти про автомобільний транспорт, Укртрансбезпека та її територіальні органи мають підстави на стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування, що випливає з покладених на неї завдань щодо державного контролю за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт, а несплата суб`єктами господарювання таких коштів у добровільному порядку тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України, що суттєво порушує інтереси держави.

Незважаючи на вказане, Державною службою України з безпеки на транспорті, за наявності підстав, жодних заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України не вжито.

З урахуванням вищевикладеного, підставою для представництва Подільською окружною прокуратурою Одеської області інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті є факт несплати відповідачем до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 105 177,78 грн. та нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави з метою надходження коштів до бюджету.

Крім того, відповідно до частини першої статті 5 Бюджетного кодексу України бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевого бюджетів.

Пунктом 6 частини третьої статті 29 Бюджетного кодексу України передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, є джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України.

Несплата коштів ставить під загрозу своєчасне та повне фінансування Державної економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування на 2018-2022 роки, метою якої є забезпечення ефективного функціонування та розвитку мережі автомобільних доріг загального користування, будівництва, реконструкції та ремонту автомобільних доріг.

Зважаючи на те, що несплата відповідачем коштів за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, призводить до ненадходження коштів до спеціального фонду Державного бюджету України та, відповідно, до зменшення коштів на фінансування розвитку мережі та утримання автомобільних доріг загального користування, що суттєво порушує економічні інтереси держави, виникає необхідність захисту інтересів держави.

Отже, визначена контролюючим органом плата за проїзд, не сплачена перевізником-власником транспортного засобу у встановлені законодавством строки, набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України, а несплата суб`єктом господарювання у встановлені строки коштів до Державного бюджету України суттєво порушує інтереси держави.

Таким чином, у прокурора є обґрунтовані підстави для пред`явлення позову в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

Крім того, пунктами 26, 27 цього Порядку передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Статтями 1, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Документами для здійснення перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Таким чином, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником, то саме ця особа є володільцем транспортного засобу і буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів чи (та) пасажирів транспортними засобами, а автомобільний самозайнятий перевізник це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв.

Згідно зі статтею 48 цього ж Закону, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Правила оформлення документів на перевезення, зокрема товарно-транспортної накладної регулюються правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363.

Відповідно до пункту 11 правил товарно-транспортна накладна оформлюється суб`єктом господарювання Замовником транспортних послуг, на підставі договорів перевезення.

Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа. Дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 червня 2018 року в справі № 820/1203/17 та неодноразову Верховний Суд у інших своїх рішеннях зазначає, що повноваження Укртрансбезпеки щодо плати за проїзд великовагових транспортних засобів обмежуються лише нарахуванням такої плати.

При цьому, за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Тому, враховуючи надані документи, норми права, які регулюють спірні відносини, та наведені вище попередні висновки суду щодо наданих суду доказів, суд робить висновок, що ОСОБА_1 не є особою, яка повинна відшкодувати майнову шкоду, про яку ставиться питання у позові, оскільки:

- вона не була суб`єктом господарювання на час проведення габаритно-вагового контролю 13.02.2018;

- вона не була перевізником у розумінні законодавства України, яке регулює спірні правовідносини;

- вона не перевищувала встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень;

- вона не здійснювала завантаження транспортного засобу та не є відправником чи одержувачем вантажу;

- вона не була безпосереднім володільцем (що не спростовує право власності) транспортного засобу, який перевірявся, на час здійснення габаритно-вагового контролю;

- вона не є безпосереднім завдавачем шкоди у розумінні Цивільного кодексу України;

- законом не передбачене внесення плати за проїзд великоваговими транспортними засобами (а відтак, і стягнення такої плати) будь-якою іншою особою, окрім перевізника.

Таким чином, враховуючи норми статей 79, 80, 81 Цивільного процесуального кодексу України, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено і не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування вимог, а саме того, що саме з ОСОБА_1 підлягає стягненню плата за проїзд автомобільними дорогами.

Лише тільки належність транспортного засобу відповідачу не може бути підставою для настання цивільної відповідальності та стягнення з неї плати за проїзд автомобільними дорогами, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, покладення на ОСОБА_1 цивільно-правової відповідальності за шкоду завдану перевищенням габаритно-вагових нормативів буде помилковим.

Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, про що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Оскільки відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 був перевізником, адже таких доказів матеріали справи не містять, а також враховуючи що останній не є особою, яка повинна відшкодувати майнову шкоду, його слід визнати неналежним відповідачем у цій справі, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 56, 7681, 137, 141, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах Керівника Подільської окружної прокуратури Одеської області, в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 , третя особа: Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагонів або габаритні параметри яких перевищують нормативи - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 25 липня 2025 року.