УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця,

встановив:

До суду надійшла вищевказана скарга, відповідно до якої заявник просить визнати незаконним бездіяльність начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Братишевського Валентина щодо невжиття заходів щодо звільнення з під арешту майна ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , оголошеного відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА № 404723 від 08.06.2006 року накладений ДВС у Суворовському районі м. Херсона; зобов`язати Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звільнити з під арешту майно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , оголошеного відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА № 404723 від 08.06.2006 року накладений ДВС у Суворовському районі м.Херсона.

Дослідивши подану скаргу, суд дійшов наступного висновку.

Так, статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скарга подається в письмовій формі і підписується стороною виконавчого провадження, її представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 448 ЦПК України визначено, що повинна містити скарга, зокрема: 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження; 7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця; 8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону тощо.

Згідно з ч. 1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частинами 3-5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Отже, боржник чи стягувач у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду, яке ухвалено в порядку цивільного судочинства, реалізує своє право на оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на майно, або бездіяльності виконавцю стосовно незняття такого арешту, шляхом звернення до суду, який видав виконавчий документ, з відповідною скаргою.

Разом з тим, звернення з вимогами про скасування арешту на майно в порядку позовного провадження можливе лише для осіб, які не є стороною виконавчого провадження (спадкоємців, іпотекодержателів, осіб, які вважають себе власниками майна тощо), адже такі вимоги будуть пред`являтися не в межах процедури контролю за виконанням судового рішення, а як різновид негаторного позову.

З матеріалів справи вбачається, що заявник є співвласником майна, на яке накладено арешт, не був і не є стороною виконавчого провадження.

Слід зазначити, що положеннями розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, якими врегульовано процедуру подачі та розгляду скарг на рішенням, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, не врегульовано питання правових наслідків подачі скарги в порядку ст.447 ЦПК України особою, яка не є стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 448 ЦПК України суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що дану скаргу слід повернути скаржнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 448 ЦПК України, суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця повернути скаржнику без розгляду.

Роз`яснити скаржнику, що повернення цієї скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.І. Майдан