Провадження № 2/752/7489/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.08.2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Данілової Т.М.

з участю секретаря Моркотун О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова Національної академії медичних наук України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку,

в с т а н о в и в:

ДУ "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова Національної академії медичних наук України" звернувся у суд з позовом про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку.

В обгрунтування своїх вимог позива посилається на те, що на балансі установи знаходиться гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 . Житлова площа в гуртожитку використовується для проживання в ньому громадян відповідно до норм глави 4 ЖК України. Відповідач мешкає в гуртожитку, зокрема у кімнаті № НОМЕР_1 на підставі ордеру №25 від 21.10.2003 року. Ордер був виданий у той час, коли відповідач мала прізвище " ОСОБА_2 ". 17 червня 2011 року відповідач одружилася та взяла прізвище чоловіка - " ОСОБА_3 ". Спочатку, у 2003 році відповідачу було надано право на зайняття одного ліжко-місця у кімнаті №114. Згодом, відповідач народила дитину - ОСОБА_4 , прописала його у гуртожитку ІНФОРМАЦІЯ_1 , почала жити з ним у гуртожитку, зайнявши повністю кімнату 114 на 8-му поверсі гуртожитку, та користуватися наявними у ній двома ліжко-місцями.

Протягом останніх років відповідач сплачує за проживання у гуртожитку лише частково та у розмірі, який визначає на власний розсуд. Внаслідок вказаного, у відповідача у період з 01.01.2020 року по 30.04.2025 року виникла заборгованість за проживання у гуртожитку у розмірі 89 754,09 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м.Києва від 11 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Президії Національної академії медичних наук України № 3/18 від 17 травня 2018 року «Про закріплення майна, переданого державним установам НАМН України та праві оперативного управління» на балансі Державної організації «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова Академії медичних наук України» знаходиться гуртожиток за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 49/51.

Відповідач мешкає в гуртожитку, зокрема у кімнаті № НОМЕР_1 на підставі ордеру №25 від 21.10.2003 року. Ордер був виданий у той час, коли відповідач мала прізвище " ОСОБА_2 ". 17 червня 2011 року відповідач одружилася та взяла прізвище чоловіка - " ОСОБА_3 ". Спочатку, у 2003 році відповідачу було надано право на зайняття одного ліжко-місця у кімнаті №114. Згодом, відповідач народила дитину - ОСОБА_4 , прописала його у гуртожитку ІНФОРМАЦІЯ_1 , почала жити з ним у гуртожитку, зайнявши повністю кімнату 114 на 8-му поверсі гуртожитку, та користуватися наявними у ній двома ліжко-місцями.

Відповідно до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті ради.

Відповідно до ст. 128 ЖК України порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Жила площа у спеціальних гуртожитках для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, надається в порядку, що визначається відповідними органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Відповідно до ст. 130 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498 затверджено Примірне Положення про користування гуртожитками, яке визначає порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них, дія якого поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності.

Пунктом 3 даного Положення передбачено, що жила площа в гуртожитках надається: у вигляді окремого жилого приміщення для відособленого користування однієї особи чи сім`ї; у вигляді ліжко-місця для проживання одиноких осіб, які не перебувають між собою в сімейних відносинах. Розмір жилої площі, що надається в гуртожитку, не може бути менше ніж 6 кв. метрів на одну особу.

Відповідно до п. 6 Положення на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає особі ордер за формою згідно з додатком, який є єдиним документом, що підтверджує право вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Під час одержання ордера пред`являються документи, що посвідчують особу наймача та всіх членів сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, - свідоцтва про народження), включених до ордера.

Відповідно до п. 10 Положення наймачі жилої площі в гуртожитку та члени їх сімей, які проживають разом з ними, мають право на своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством.

Відповідно до п. 11 Положення наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 15 Положення особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).

Правовідносини, які виникають між мешканцем гуртожитку і його власником (володільцем), є договірними і відносяться до правовідносин з договору найму жилого приміщення у поєднанні з договором про надання послуг з обслуговування приміщення та його утримання (комунальних послуг).

Відповідно до ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Оскільки плата за проживання у гуртожитку, який не відноситься до державної або комунальної власності, на відміну від плати за житлово-комунальні послуги, відноситься до вільних цін, згідно з положеннями Закону України «Про ціни та ціноутворення», таким чином суб`єкт господарювання є самостійним у визначенні розміру та розрахунку (порядку розрахунку) плати за проживання у такому гуртожитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобо`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З 01 травня 2019 року введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.

Згідно з п. 1 ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року праву споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів кореспондує обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Розпорядженням Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Академії медичних наук України» від 02.09.2022 № 76 «Про приведення до економічно обґрунтованих тарифів за обслуговування та утримання структурного підрозділу ДУ «НІССХ ім. М.М. Амосова НАМНУ» - гуртожиток (АДРЕСА_1», починаючи з 01.11.2022 встановлено тариф за обслуговування та утримання гуртожитку

-для мешканців гуртожитку, які не працюють в Інституті та НАМН України - 1000 грн. за одне ліжко-місце. Вказана сума не включає платежі за житлово-комунальні послуги, які надаються мешканцям гуртожитку.

Відповідач не є працівником позивача НАМНУ та не була працівником позивача НАМНУ у період, за який заявлено заборгованість до стягнення.

Відповідач займає кімнату на 8-му поверсі гуртожитку - № НОМЕР_1 , загальною площею 14,1 кв.метр, на 2 лжко-місця. На підтвердження вказаного до позовної заяви додається витяг з акту інвентаризації приміщень гуртожитку, затвердженого 18.12.2024 року.

Розпорядженням Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Академії медичних наук України» від 02.06.2023 № 14 «Щодо усунення порушень виявлених в ході перевірки Північним офісом Держаудитслужби» визначено за період з 01.01.2020 по 01.12.2020 здійснити перерахунок мешканцям гуртожитку згідно тарифу:

-для мешканців першого поверху - 9,41 грн. за 1 квадратний метр;

-для мешканців інших поверхів 10,18 грн. за 1 квадратний метр.

З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що протягом останніх років відповідач сплачує за проживання у гуртожитку лише частково, внаслідок вказаного у відповідача у період з 01.01.2020 року по 30.04.2025 року виникла заборгованість за проживання у гуртожитку у розмірі 89 754,09 грн.

В порушення вимог закону відповідач плату за надані послуги не вносить у повному обсязі, що привело до виникнення заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з того, що відповідач не вносить плату за надані послуги, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідча підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 61, 67, 68,128, 129, 162 ЖК України, Законом України « Про житлово-комунальні послуги», Примірним положенням про гуртожитки,ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова Національної академії медичних наук України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Державної організації «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова Академії медичних наук України» (03680 м. Київ, вул. Амосова, 6, ) 89 754,09 грн. заборгованості та 3 028,00 грн.судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя