13.08.2025 Справа № 756/5204/25
Справа № 756/5204/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Луценко О.М.

за участю секретаря - Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярового Олександра Віталійовича, боржник: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

В обґрунтування заявленої скарги посилається на те, що 12.10.2010 Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення про стягнення аліментів, починаючи з 17.09.2010 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення видано виконавчий лист, який перебуває на виконання у Оболонському районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

26.02.2025р. старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яровим Олександром Віталійовичем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, відповідно до якої виконавцем встановлено тимчасове обмеження скаржнику у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-7327 виданого 15.10.2010, з якою погодитися не можливо. Зазначає, що оскаржена постанова не відповідає нормам закону та порушує його права, а тому підлягає скасуванню.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Стягувач в судовому засіданні проти наданої скарги заперечила, суду пояснила, що скаржник має заборгованість по сплаті аліментів, яку добровільно не погашає, тому дана постанова винесена правомірно. Окрім того скаржник та його батько інвалід проживають за різними адресами, тому він не перебуває на його утриманні та він не здійснює догляд за ним.

Представник суб`єкту оскарження, державний виконавець Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) в судові засідання не з`являвся. До судового засідання надали клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши представника скаржника та стягувача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Судом установлено, що 12.10.2010 рішенням Оболонським районного суду м. Києва, стягнуто з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини починаючи з 17.09.2010 і до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалі справи вбачаться, що на примусовому виконанні Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) перебуває виконавче провадження НОМЕР_3, в якому прийнято рішення про винесення постанови від 26.02.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частино 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (ч. 1 ст. 13, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положень ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним Кодексом України.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно з п.1 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування або використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_1 посилався на те, що на його утриманні перебуває ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком боржника, що зареєстрований та про проживає разом з ним та його родиною за адресою: АДРЕСА_1 .

Батько є інвалідом ІІ групи в зв`язку з психічним захворюванням з 2005 року, та починаючі з 01 березня 2015 року йому встановлена ІІ група інвалідності безстроково, що підтверджується довідкою до акту-огляду МСЕК серії АВ №0418500 та пенсійним посвідченням НОМЕР_2 ).

Як встановлено постановою від 10.08.2021р. Яготинського районного суду Київської області по справі №382/771/21 ОСОБА_1 має на утриманні батька ОСОБА_5 , який є інвалідом 2 групи, та працює водієм що єдиним джерелом заробітку ОСОБА_1 .

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже право керування транспортними засобами забезпечить можливість здійснення ОСОБА_1 можливості отримання доходів, частину яких він зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 як аліменти на дитину.

Скасування постанови державного виконавця про обмеження боржника ОСОБА_1 у керуванні транспортними засобами не позбавляє державного виконавця на встановлення такого обмеження повторно, у разі невжиття боржником жодних заходів на погашення заборгованості, якщо така існує.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про те, що постанова старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярового Олександра Віталійовича про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярового Олександра Віталійовича, боржник: ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Оболонського відділу Державної Виконавчої Служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярового О.В. щодо винесення постанови від 26.02.2025р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Скасувати постанову від 26.02.2025р., яку винесено в рамках виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яровим Олександром Віталійовичем про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя О.М. Луценко