РІШЕННЯ

іменем України

18 серпня 2025 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Корнути Т.Б.,

сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідачка 1 ОСОБА_2 ;

відповідачка 2 ОСОБА_3 ;

зміст позовних вимог про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, за правилами загального позовного провадження, за участі позивача ОСОБА_1 та його представниці адвокатки Журавльової Л.Ю., -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 01.05.2025 року засобами поштового зв`язку скерував у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 06.05.2025 року за вх. № 3004, в якій просить ухвалити рішення про визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Риків Сколівського (тепер Стрийського) району Львівської області, право власності на об`єкт нерухомого майна домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 79,7 кв. м., з котрої житлова площа 44,7 кв. м., з основною частиною «А-1-1», верандою «а2-1», ганком «а3», підвалом «а4», сходами «а5», господарських будівель двох сараїв (позначені у технічній документації літерами В-1, Д-1), літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Е1-1) з верандою «е2-1», убиральні (позначена у технічній документації літерою І-1) навісу (позначений у технічній документації літерою Й-1), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Питання щодо стягнення на свою користь у рівних частинах з відповідачок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 2 919 грн. 00 коп., позивач ОСОБА_1 не порушує.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ус. Риків Сколівського (тепер Стрийського) району Львівської області у віці 73 років померла матір позивача ОСОБА_1 та відповідачки 1 ОСОБА_2 , а свекруха відповідачки 2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .. Заповіту щодо розпорядження усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті спадкодавиця ОСОБА_4 за життя не складала. Після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на належне їй право на спірне домоволодіння у цілому, частину котрого належала їй як частка у спільному майні її з ОСОБА_3 подружжя, а інша його частина успадкована після смерті чоловіка ОСОБА_3 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Стрий Львівської області. На даний час позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 , у тому числі й на спірне домоволодіння, при цьому він прийняв спадщину та не відмовився від неї, так як на час відкриття спадщини після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 постійно проживав з нею у спірному домоволодінні, де також має задеклароване місце реєстрації, окрім того він протягом шести місяців, а саме 03.12.2010 року подав у встановленому порядку заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 .. Інші спадкоємиці першої черги за законом таких прав та обов`язків спадкодавиці ОСОБА_4 , - ще один її син ОСОБА_5 (нині покійний чоловік відповідачки 2 ОСОБА_3 ), смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Риків Стрийського району Львівської області, та дочка відповідачка 1 ОСОБА_2 у встановленому порядку спадщини не прийняли. При цьому, відповідачкою 1 ОСОБА_2 , з пропуском шестимісячного строку, а саме 10.12.2010 року, також було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , так як вказана відповідачка на день смерті спадкодавиці ОСОБА_4 з нею в одному житлі не проживала та мала задеклароване місце реєстрації в іншій місцевості, а саме у м. Стрий Львівської області. У подальшому, рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 13.05.2011 року у справі за єдиним унікальним номером 2-194/11, котре після його перегляду в апеляційному порядку, 31.10.2011 року набрало законної сили, відповідачці 1 ОСОБА_2 було визначено додатковий строк тривалістю в три місяці для подання нею заяви у відповідну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , проте це судове рішення вказаною відповідачкою залишилося не реалізованим, а відповідну заяву про прийняття спадщини нею так і не було подано. На даний час позивач ОСОБА_1 як єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 , оформити своє право на спадщину на спірне домоволодіння не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього в силу того, що спадкодавиця ОСОБА_4 за життя відповідне своє право власності на спірне домоволодіння у цілому не зареєструвала/не оформила. З огляду на вказане, отримавши 24.03.2025 року відмову Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 на спірне домоволодіння, позивач ОСОБА_1 змушений був звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом.

Відповідачка 1 ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до неї та до ОСОБА_3 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом, у запропоновані судом строки та порядку не подала. Поряд з цим, вказана відповідачка, будучи присутньою в одному із судових засідань, призначених у цій справі для її розгляду по суті, висловила позицію, згідно котрої просила у задоволенні вказаних позовних вимог відмовити у частині визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на частину спірного домоволодіння, визнавши за ним лише право власності на частину спірного домоволодіння, так як інша половина спірного домоволодіння повинна належати їй як ще одній спадкоємиці першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої вона прийняла, про що свідчить рішення Сколівського районного суду Львівської області, ухвалене 13.05.2011 року у справі за єдиним унікальним номером 2-194/11, котре після його перегляду в апеляційному порядку, 31.10.2011 року набрало законної сили.

Відповідачка 2 ОСОБА_3 відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до неї та до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом, у запропоновані судом строки та порядку не подала. Поряд з цим, вказана відповідачка, будучи присутньою у призначеному у цій справі підготовчому засіданні висловила позицію, згідно проти задоволення вказаних позовних вимог не заперечує, а викладених у позовній заяві обставин не оспорює.

Заяви та клопотання сторін та інших учасників справи.

Відповідачка 2 ОСОБА_3 26.05.2025 року через канцелярію подала у Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 3514, в якій просила проводити судовий розгляд цієї справи по суті за її відсутності.

Позивач ОСОБА_1 07.07.2025 року під час судового засідання з розгляду цієї справи по суті подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву, в якій просив долучити до матеріалів цієї справи вчасно подані окремі письмові докази, в їх оригіналі.

Відповідачка 1 ОСОБА_2 07.07.2025 року підчас судового засідання з розгляду цієї справи по суті заявила клопотання про оголошення у такому перерви для надання їй можливості скористатися правовою допомогою.

Інших заяв та/чи клопотань від сторін у цій справі до Сколівського районного суду Львівської області не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Оскільки обома відповідачками у позовній заяві вказані фізичні особи, які не мають статусу підприємця, то суддею Сколівського районного суду Львівської області Микитиним В.Я., у відповідності до положень частин 6 та 8 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, 08.05.2025 року було вжито заходів для отримання інформації з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання (перебування) таких фізичних осіб відповідачок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 08.05.2025 року, з-поміж іншого, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 26.05.2025 року, 12:00 год.. Витребувано за власною ініціативою від Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належно засвідчену копію спадкової справи № 778/2010, заведеної 03.12.2010 року після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Риків Сколівського (тепер Стрийського) Львівської області.

Від Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції засобами поштового зв`язку 20.05.2025 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області надійшла належно засвідчена копія спадкової справи № 778/2010, заведеної 03.12.2010 року після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Риків Сколівського (тепер Стрийського) Львівської області, із супровідним листом, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № 3375, з якоїне вбачається тієї обставини, що розгляд цієї справи та ухвалене у ній рішення у майбутньому може вплинути на права та/чи законні інтереси будь-яких інших осіб, окрім як тих, які приймають участь у справі.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 26.05.2025 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 10.06.2025 року о 11:30 год..

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 10.06.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, судовий розгляд цієї справи відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, тобто у зв`язку із неявкою відповідачки 1 ОСОБА_2 , що мала місце вперше без повідомлення нею про причини такої своєї неявки. Нове судове засідання у цій справі для її розгляду по суті призначено на 07.07.2025 року о 14:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 07.07.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, у судовому засіданні з розгляду цієї справи по суті оголошено перерву до 18.08.2025 року о 14:30 год., у зв`язку із задоволенням клопотання відповідачки 1 ОСОБА_2 про це задля надання їй можливості скористатися правовою допомогою.

Сторони у справі щоразу належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначених підготовчого засідання та судових засідань щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження.

Позивач ОСОБА_1 у судові засідання щодо розгляду цієї справи по суті щоразу з`являвся, а також забезпечив явку його уповноваженої представниці адвокатки Журавльової Л.Ю., обоє висловили позицію на підтримання позовних вимог з тих підстав, котрі викладені у пред`явленому позові, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка 1 ОСОБА_2 з`явилася у друге з призначених судових засідань щодо розгляду цієї справи по суті, під час котрого висловилася про часткове заперечення проти позову та просила надати їй можливість скористатися правовою допомогою, проте в останнє з призначених судових засідань для розгляду цієї справи по суті не з`явилася, про поважні причини свого неприбуття не повідомляла, як і не надала доказів про укладення угоди з адвокатом про надання професійної правової допомоги.

Відповідачка 2 ОСОБА_3 у призначені судові засідання щодо розгляду цієї справи по суті щоразу не з`являлася, повідомивши заздалегідь у своїй заяві про причини своєї неявки та можливість проведення судового розгляду цієї справи по суті за її відсутності.

Суд вважав за доцільне та можливе здійснювати (продовжувати) судовий розгляд цієї справи по суті за відсутності її сторін, неявка яких не є перешкодою для можливості здійснення (продовження) судового розгляду такої справи.

Інші процесуальні дії у цій справі Сколівським районним судом Львівської області не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Усі заяви та клопотання були вирішені Сколівським районним судом Львівської області у встановленому порядку.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, зокрема щодо спадкування, та причетність до порушення таких його прав відповідачок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом під час розгляду по суті даної справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, що стверджується його паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Сколівським РВ УМВС України у Львівській області 24.06.1999 року (копія міститься у справі, а. с. 5-7), а його зареєстрованим місцем проживання на території України з 28.12.1992 року є с. Риків, Стрийський район, Львівська область.

Згідно свідоцтва про народження на бланку серії НОМЕР_2 , виданого Головецькою сільською радою Сколівського району Львівської області 27.05.1972 року у відповідності до актового запису про народження від 27.04.1972 року за № 25 (копія міститься у справі, а. с. 11), батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обоє за національністю українці.

Батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 61 року у м. Стрий Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії НОМЕР_3 , виданим повторно Риківською сільською радою Сколівського району Львівської області 14.12.2010 року у відповідності до актового запису про смерть від 07.03.2006 року за № 2 (копія міститься у справі, а. с. 8).

Матір позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 років у с. Риків Сколівського (тепер Стрийського) району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії НОМЕР_4 , виданим повторно Риківською сільською радою Сколівського району Львівської області 26.11.2010 року у відповідності до актового запису про смерть від 19.06.2010 року за № 1 (копія міститься у справі, а. с. 9).

Судом також встановлено, що ані батько, ані матір позивача ОСОБА_1 за життя заповіту щодо розпорядження належними їм правами та обов`язками на випадок своєї смерті не складали.

Згідно довідок, виданих старостою сіл Плав`я, Риків виконавчого комітету Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області 07.03.2025 року за вих. № 264, № 265 (містяться у справі, а. с. 12, 13), з-поміж іншого, обоє батьків позивача ОСОБА_1 до дня смерті проживали та мали задеклароване місце реєстрації по АДРЕСА_1 , на день смерті з ними мали також задеклароване місце реєстрації двоє їх синів позивач ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_5 , а також онука (дочка позивача ОСОБА_1 ) ОСОБА_6 ..

Брат позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 49 років у с. Риків Стрийського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії НОМЕР_5 , виданим Козівською сільською радою Стрийського району Львівської області 21.02.2024 року у відповідності до актового запису про смерть від 21.02.2024 року за № 12 (копія міститься у справі, а. с. 10).

Отож, позивач ОСОБА_1 , який бажає оформити спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини після її смерті проживав разом з нею в одному житловому будинку по АДРЕСА_1 , крім того він у встановленому законом порядку та строки не відмовився від спадщини після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 , а, навпаки, 03.12.2010 року він подав заяву до Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (копія міститься у справі, а. с. 47). Своєю чергою, брат позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 за життя у визначені законом строки та порядку з відповідною заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у Стрийську державну нотаріальну контору Львівської області не звертався.

Проте, як було встановлено судом, 10.12.2010 року, у визначеному законом порядку, однак з пропуском визначеного законом строку, з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у Стрийську державну нотаріальну контору Львівської області звернулася сестра позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 (копія міститься у справі, а. с. 48).

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 13.05.2011 року у справі за єдиним унікальним номером 2-194/11, залишеним без змін апеляційним судом Львівської області ухвалою, постановленою 31.10.2011 року у вказаній справі (копії містяться у справі, а. с. 23-25, 26), відповідачці 1 ОСОБА_2 визначено додатковий строк тривалістю в три місяці для подання нею заяви у відповідну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 .. Проте, у подальшому відповідачка 1 ОСОБА_2 з відповідною заявою про прийняття нею спадщини після смерті матері ОСОБА_4 на виконання зазначеного вище судового рішення у Стрийську державну нотаріальну контору Львівської області не звернулася, що стверджується витребуваними матеріалами спадкової справи № 778/2010, заведеної 03.12.2010 року та закінченої 24.03.2024 року (копія міститься у справі, а. с. 46-72).

Відтак, саме позивач ОСОБА_1 за законом першої черги вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавиці ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини після її смерті і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини.

Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавиці ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по АДРЕСА_1 , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 79,7 кв. м., з котрої житлова площа 44,7 кв. м., з основною частиною «А-1-1», верандою «а2-1», ганком «а3», підвалом «а4», сходами «а5», господарських будівель двох сараїв (позначені у технічній документації літерами В-1, Д-1), літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Е1-1) з верандою «е2-1», убиральні (позначена у технічній документації літерою І-1) навісу (позначений у технічній документації літерою Й-1), воно збудоване у 1970 році з добудовами у 1997 році, в цілому не є самочинним об`єктом будівництва, за винятком літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Е1-1) з верандою «е2-1», котра збудована у 1997 році самочинно. Будинок був зареєстрований КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» та записаний у реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 62 10.10.1990 року за ОСОБА_3 (батьком позивача ОСОБА_1 ) згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 05.10.1990 року, виданого виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 02.04.2025 року суб`єктом господарювання ПП «Агенство нерухомості «ЕКСПЕРТ-АКТИВ» на замовлення позивача ОСОБА_1 із Витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕСуСБ, та довідкою про технічну характеристику нерухомого майна (копії містяться у справі, а. с. 16, 18-22), а також вже згаданими вище довідками, виданими старостою сіл Плав`я, Риків виконавчого комітету Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області 07.03.2025 року за вих. № 264, № 265 (містяться у справі, а. с. 12, 13), сформованими, з-поміж іншого, на основі даних з погосподарської книги № 1 с. Риків за 2006-2010 роки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , який прийняв спадщину у встановленому порядку після смерті матері ОСОБА_4 , 24.03.2025 року подав у Стрийську державну нотаріальну контору Львівської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину (копія міститься у справі, а. с. 69), проте того ж дня одержав відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за спадкодавицею ОСОБА_4 , що стверджується витребуваними матеріалами спадкової справи № 778/2010, заведеної 03.12.2010 року та закінченої 24.03.2024 року (копія міститься у справі, а. с. 46-72).

Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування.

Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана, у тому числі й на земельні ділянки, у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі ЦК України), іншими актами цивільного законодавства.

Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, які прийняли спадщину, та той з подружжя, який пережив іншого.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу.

В силу статей 22-23 КпШС України (у редакції, що діяла на час проведення будівництва спірного домоволодіння), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і у тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. До роздільного майна подружжя, вказаний вище Кодекс відносив те майно, котре належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу у дар або у порядку спадкування, речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо) (ст. 24 КпШС України).

Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи.

Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів позивача ОСОБА_1 , виходячи з відсутності у господарства, до котрого входить спірне домоволодіння, фактично статусу колгоспного двору, а також враховуючи ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавицею ОСОБА_4 права на спірне домоволодіння не встановлена судом і такий факт не оспорюється обома відповідачками у справі, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавицею ОСОБА_4 правомірно, зокрема його частина як майно, набуте за час шлюбу з ОСОБА_3 , а інша його частина у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 тою з подружжя, яка його пережила.

При цьому, оскільки судом було також встановлено, що правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння відсутні в силу того, що спадкодавиця ОСОБА_4 не зареєструвала за життя своє право на спірне домоволодіння в цілому, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування позивачем ОСОБА_1 прав та обов`язків на цей об`єкт нерухомого майна у нотаріуса Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав позивача ОСОБА_1 як спадкоємця за законом першої черги спадкодавиці ОСОБА_4 , який єдиний прийняв спадщину після смерті зазначеної спадкодавиці та не відмовився від такої спадщини.

За таких наведених вище обставин справи, а також з урахуванням обрання позивачем ОСОБА_1 у межах пред`явлених ними позовних вимог способу захисту своїх порушених прав щодо спадкування, який не суперечить закону та найбільш правильно й повно захистить таке його порушене право, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Зокрема, слід визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на домоволодіння у складі у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 79,7 кв. м., з котрої житлова площа 44,7 кв. м., з основною частиною «А-1-1», верандою «а2-1», ганком «а3», підвалом «а4», сходами «а5», господарських будівель двох сараїв (позначені у технічній документації літерами В-1, Д-1), убиральні (позначена у технічній документації літерою І-1) навісу (позначений у технічній документації літерою Й-1), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , - у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Риків Сколівського (тепер Стрийського) району Львівської області.

Однак, що стосується господарської будівлі літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Е1-1) з верандою «е2-1», то така, як було встановлено судом, збудована у 1997 році самочинно, а тому потребує документів, котрі дають право на виконання будівельних робіт, та після закінчення котрих об`єкт підлягає прийняттю в експлуатацію. Відповідно, право на спірне домоволодіння за позивачем ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 визнається без врахування вказаної самочинно збудованої господарської будівлі.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 919 грн. 00 коп. і підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки одного з відділень АТ «Ощадбанк» від 30.04.2025 року за № 36 (містяться у справі, а. с. 1), з урахуванням відповідної позиції цього позивача з вказаного приводу, який не ставить питання про їх стягнення на свою користь з обох відповідачок у випадку задоволення вимог його позовної заяви, слід залишити за ним, відступивши таким чином від порядку розподілу судових витрат, визначеного у ст. 141 ЦПК України.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, матеріали цієї справи не містять.

Окремо належить наголосити, що відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Отож, наведені вище судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору, з урахуванням роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», й так належало б покласти на позивача ОСОБА_1 , як єдиного спадкоємця першої черги за законом спірного майна пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4-5, 12-13, 77-82, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 79,7 кв. м., з котрої житлова площа 44,7 кв. м., з основною частиною «А-1-1», верандою «а2-1», ганком «а3», підвалом «а4», сходами «а5», господарських будівель двох сараїв (позначені у технічній документації літерами В-1, Д-1), убиральні (позначена у технічній документації літерою І-1) навісу (позначений у технічній документації літерою Й-1), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , - у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Риків Сколівського (тепер Стрийського) району Львівської області.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін у справі.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет у ЄСІТС: відсутній.

Відповідачка 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_3 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет у ЄСІТС: відсутній.

Відповідачка 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: не зазначений; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет у ЄСІТС: відсутній.

Повне рішення суду складено: 22 серпня 2025 року.

Суддя Володимир МИКИТИН