Провадження № 2/554/1208/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання -Станкевич Н.О.,

за участю позивача в режимі відеоконференції - ОСОБА_1 ,

представника відповідача в режимі відеоконференції - Озірської -Шанли В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку"Приватбанк" про захист прав споживача фінансових послуг та зобов`язання повернути неналежно переказані кошти та сплату пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних від неналежно переказаних коштів

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, шляхом пред`явлення позовної заяви, до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», яким просить стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д) неналежно переказані кошти у розмірі 12440,77 грн.; пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день у період з 15.01.2021р. по 16.08.2021 року у розмірі 2649,88 грн.; три відсотка річних за період з 15.01.2021р. по 16.08.2021 року у розмірі 217,79 грн.; інфляційні втрати за період з 15.01.2021р. по 31.07.2021 року у розмірі 803,79 грн.; а всього 16112,23 грн.

Свої позовні вимоги Позивач ОСОБА_1 обґрунтовував наступним.

14 січня 2021 року, близько 21-00 він виявив, що на його мобільному пристрої (номер мобільного зв`язку оператора мобільного зв`язку Vodafone Україна НОМЕР_3) зник мобільний зв`язок. Вказує, що за допомогою онлайн-чату на веб-сайті ПриватБанк, повідомив працівника банку про те, що з його телефоном щось не те, та попросив заблокувати його картковий рахунок № НОМЕР_2 , а також дізнався, що після 21-00 з його карткового рахунку було проведено 4 платежі. В подальшому Позивачем було встановлено, що той час, коли він не мав доступу до свого мобільного номеру телефону, з його рахунку було проведено 4 транзакції на загальну суму 12440,77 грн., які складаються з його власних коштів у суму 1120,83 грн., та кредитних коштів в сумі 11319,94 грн.

Позивач звернувся до Національної поліції, на підставі чого 16.01.2021 Московським ВПГУНП в Харківській області було відкрито кримінальне провадження № 0000163 за частиною першою ст.190 КК України.

За результатом звернення Позивача до ПрАТ "ВФ України" йому стало відомо, що 14 січня 2021 року у період часу 20:00-22:00 відбулась заміна SIM-карти (мобільних номер телефону НОМЕР_3 ) в результаті розгляду заявки до Центру дистанційного обслуговування абонентів. На прохання Позивача, нова сім-картка з його телефонним номером, яка в той момент знаходилась у невідомої особи, була заблокована.

01.02.2021 Позивач звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з проханням повернути на його картковий рахунок незаконно списані грошові кошти та не враховувати відсотки за користуванням кредитними коштами, так як він не брав участі у здійсненні цих транзакцій,не отримував та не чекає на отримання будь-яких товарів або послуг в їх результаті. У відповідь на звернення Позивача, АТ КБ "ПриватБанк" повідомив, що не може повернути переказані кошти. 14.01.2021 року за картковим рахунком Позивача № НОМЕР_4 був здійснений переказ коштів. При здійсненні переказу були коректно введені номер картки, термін її дії та CVV2 код.

Позивач вважає неправомірною відмову АТ КБ "ПриватБанк" у поверненні незаконно списаних коштів, а тому дійшов висновку, що належним способом захисту його порушених прав споживача фінансових послуг єзобов`язати АТ КБ "ПриватБанк"повернути неналежно переказані кошти у розмірі 12440,77 грн. Також, посилаючись на ст.37 Закону України "про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та ч.2 ст.625 ЦК України, просив стягнути з Відповідача на користь Позивача пеню у розмірі 2649,88 грн., три відсотка річних у розмірі 217,79 грн., та інфляційні втрати у розмірі 803,79 грн.

Відповідач АТ КБ "ПриватБанк" заперечував проти позову,та вказав, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог , надавши наступні пояснення.

Відповідно до умов договору приєднання від 19.10.20р., ОСОБА_1 отримав електронний платіжний засіб (карту) № НОМЕР_2 , для здійснення платіжних операцій по рахунку.

14.01.2021р. з карти № НОМЕР_2 клієнта ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) списано грошові кошти на загальну суму 12 440,77 грн. (з урахуванням комісії Банку). Грошові кошти було переказано шляхом ручного вводу номеру карти, строку дії та CVV-коду на платіжній платформі MONO, термінал MONO11, процесінг Монобанку. У зв`язку з тим, що операцію проведено на мерчанті іншого банку, ПриватБанк не має інформації про рахунок отримувача, дана інформація доступна володільцю терміналу MONO11 - Монобанку (АТ "Універсал Банк").

Згідно даних ПК "PAN-Like" всі операції здійснені з підтвердженням за регламентом 3d-secure, тобто на фінансовий номер телефону були відправлені повідомлення з OTP-паролями, які були введені у відповідні WEB-форми при здійсненні підтвердження операцій.

Аналізом даних ПК "vkfm.privatbank.ua" (Дані про мобільні пристрої та географічні координати їх роботи), встановлено, що в період часу з 14.01.2021 до 15.01.2021 входи в акаунт клієнта в Приват24 (логін НОМЕР_3) двічі здійснювалися з нетипових для даного акаунту IP-адрес, а саме 14.01.2021 о 21:16:09 з IP НОМЕР_8 (зареєстрована в м. Київ) та 14.01.2021 о 21:16:21 з IP НОМЕР_9 (зареєстрована в м. Хесен, Німеччина). Обидва входи здійснені з пристрою personal computer з ОС Widows 10.0 та браузером Chrome.

Згідно ПК "Адмін. панель Приват24" встановлено, що акаунт Приват24 клієнта було заблоковано 14.01.2023 о 21:32:04, тобто вже після здійснення переказів коштів з карти № НОМЕР_2 . Змін логіну та паролю входу 14.01.2021 до здійснення переказів не зафіксовано.

Фінансовим номером ОСОБА_1 був зареєстрований номер НОМЕР_3 , згідно логів входу до Приват24 його було змінено 15.01.21р. на номер НОМЕР_5 , тобто вже після здійснення спірних переказів.

В ході ознайомлення з діалогом між клієнтом та Банком за 15.01.2021 (час з`єднання 14:54:57) встановлено, що клієнт повідомив, що 14.01.2021 він виявив, що Sim-карта його фінансового номеру телефону була "замінена" (несанкціоновано перевипущена), за цим фактом він зв`язався з "оператором онлайн" (звернувся до "Чату-онлайн") та повідомив про шахрайство. Звернення клієнта від 14.01.2021 зафіксовано в ПК "ОКОМ" о 21:50:00.

Відповідач наголошував, що перекази грошових коштів з картки клієнта № НОМЕР_2 здійснені шляхом ручного вводу номеру карти, строку дії та CVV-коду на платіжній платформі MONO, через термінал MONO11, на процесінгу Монобанку з підтвердженням за регламентом 3d-secure.

Відповідач також пояснив, що відповідно вимог Міжнародних платіжних систем, фінансова відповідальність щодо відшкодування збитків, покладається на Банк в разі встановлення факту використання підробленої картки (скімінг). В інших випадках, Банк здійснює в інтересах свого клієнта претензійну роботу з банком-еквайером, якщо оскаржувані транзакції були здійснені не за 3D-secure протоколом. Відповідальність за збереження платіжної картки, паролів, PIN-кодів, за розголошення конфіденційної інформації третім особам, банківською офертою покладено на клієнта.

Оскільки платіжні операції здійснені з підтвердженням за регламентом 3d-secure, тобто на фінансовий номер телефону Позивача були відправлені повідомлення з OTP-паролями, які були введені у відповідні WEB-форми при здійсненні підтвердження операцій, то по даним операціям створити заявки на претензійні роботи (тобто оскаржити як шахрайство) не можливо, так як платіжні операції були підтвердженні через 3-D Secure протокол.

Позивач звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з повідомленням про втрату доступу до його фінансового номеру телефону вже після проведених платіжних операцій, а тому до моменту такого повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронними платіжним засобом користувача несе банк.

При коректному вводі номеру картки, терміну її дії та CVV-коду картки, які повинні бути відомі виключно держателю платіжного засобу, не можна вважати переказ коштів неналежним та неналежним самого платника. Без розголошення паролю входу до системи інтернет-банкінгу "Приват24", ПІНу своєї картки, номеру картки, та CVV коду картки, інша особа, навіть перевипустивши сім-картку або маючи фінансовий номер телефону клієнта, не змогла б ні зайти до "Приват24", ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти. На думку Відповідача, не правомірно покладати на банк відповідальність за виконання платіжних операцій, оскільки вони були здійснені саме клієнтом, або іншою особою за допомогою його особистих дій (бездіяльності), які сприяли незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Якщо зазначені платіжні операції, за твердженням Позивача, ним не виконувались, то дані операції стали можливими виключно в результаті розголошення самим клієнтом конфіденційної інформації по своїй карті, передачі даних та паролей третім особам.

Відповідач зазначив, що переказ коштів 14.01.2021 з рахунку Позивача відбувався за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача, що в розумінні положень Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" не є неналежним переказом, а тому відсутні підстави для негайного відновлення залишку коштів на рахунку користувача.

На думку Відповідача, переказ грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 відбувся внаслідок необачної поведінки самого Позивача, а до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з його карткового рахунку. Крім того, з позовних вимог вбачається, що Позивач просить стягнути з банку суму коштів, списаних за рахунок кредитного ліміту. Але, такі позовні вимоги не відповідають обставинам справи і нормам законодавства, оскільки сума коштів кредитного ліміту у сумі 11319,94 грн. не належить ОСОБА_1 на праві власності, а передана йому у користування на умовах встановлених кредитним договором. Відповідно, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення з банку нарахованих на суму кредитних коштів відсотків, інфляційних втрат і пені.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Крім того пояснив, що він добровільно погасив заборгованість, яка утворилась на картковому рахунку в результаті транзакцій, що відбулись 14.01.2021, та продовжив користуватись рахунком кредитної картки, заборгованість по якому відсутня і на час розгляду справи в суді. Проте, в судовому засіданні Позивач наголошував, що транзакції на його рахунку, які відбулись 14.01.2021 є неналежними та несанкціонованими, а тому наполягав на задоволенні позову та стягненні з Відповідача коштів у розмірі 12440,77 грн., пені у розмірі 2649,88 грн., три відсотка річних у розмірі 217,79 грн., інфляційні втрати у розмірі 803,79 грн., а всього 16112,23 грн.

Представник Відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначивши підстави, вказані у письмових поясненнях, та підтвердила, що 14.01.2021 року у період часу з 21:23 пр 21:27 на рахунку кредитної картки Позивача було здійснено 4 платіжні операції на загальну суму 12440,77 грн. ( з урахуванням комісії Банку). Дані платежі були сформовані на платіжній платформі MONO, який належить Монобанку (АТ "Універсал Банк"), шляхом вводу номеру карти, строку дії та CVV-коду, які були здійснені з підтвердженням за регламентом 3d-secure. Тобто, на фінансовий номер телефону Позивача були відправлені повідомлення з OTP-паролями, які були введені платником (ініціатором платіжних операцій) у відповідні WEB-форми при здійсненні підтвердження платіжних операцій. Позивач повідомив Банк про втрату доступу до свого фінансового номеру телефону 14.01.2021 о 21:50, а тому до такого повідомлення АТ КБ "ПриватБанк" не мав законних підстав блокувати рахунки Позивача та платіжні операції на цих рахунках. Натомість, згідно до відповіді ПрАТ "ВФ Україна", заміна SIM-карти номера телефону Позивача НОМЕР_6 відбулась в період часу з 20:00-22:00 14.01.2021. Отже, на думку Відповідача, саме Позивач повинен контролювати стан свого фінансового номеру, та ще з 20:00 мав змогу повідомити Банк про втрату доступу до нього, чим, у свою чергу, міг би упередити незаконне використання свого фінансового номеру телефону третіми особами.

Також представник Відповідача додала, що АТ КБ "ПриватБанк" не був набувачем чи отримувачем грошових коштів по транзакціям, що відбулись 14.01.2021 на картковому рахунку кредитної картки Позивача № НОМЕР_7 , а тому немає підстав для стягнення коштів з Банку. Навпаки, Банк надав Позивачу можливість користуватись кредитними коштами, в межах встановленого кредитного ліміту на кредитній карті, на умовах укладеного договору про надання банківських послуг, які були використані Позивачем у сумі 11319,94 грн., у результаті здійснених платіжних операцій 14.01.2021. В подальшому Позивач самостійно погасив заборгованість у добровільному порядку. Звернень до Банку з вимогою повернути кошти (безпідставно набуті), які Позивач добровільно сплатив, та які були спрямовані на погашення боргу, від Позивача не надходило. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів. Відтак, вимога Позивача про стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" грошових коштів не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши Позивача, представника Відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, а також визнано сторонами під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та споживачем фінансових послуг Банку. Позивач мав у користуванні кредитну карту № НОМЕР_2 , емітовану на підставі укладеного договору між ОСОБА_1 та АТ КБ "ПриватБанк" від 19.10.2020 року.

До карткового рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» був прикріплений фінансовий номер телефону НОМЕР_3 .

14 січня 2021 року, близько 21:00, Позивач виявив, що на його мобільному пристрої зник мобільний зв`язок. Про вказану подію він повідомив АТ КБ «ПриватБанк» 14.01.2021 о 21:50 за допомогою онлайн-чату на веб-сайті ПриватБанк. В свою чергу, співробітник Банку повідомив Позивачу, що на його картковому рахунку проведено 4 платежі. На вимогу ОСОБА_1 , платіжна картка була заблокована.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується сторонами, що 14.01.2021 в період часу з 21:23 по 21:27, на рахунку кредитної картки Позивача № НОМЕР_2 були здійснені 4 платіжні операції з переказу коштів, з урахуванням комісії , на загальну суму 12440,77 грн., а саме:

14.01.2021 о 21:23 переказ коштів з картки в сумі 3000, 00 грн., (сума у валюті картки з урахуванням комісії -3080,77 грн.) Залишок коштів після проведеної платіжної операції -1959,94 грн.

14.01.2021 о 21:24 переказ коштів з картки в сумі 3000, 00 грн., (сума у валюті картки з урахуванням комісії -3120,00 грн.) Залишок коштів після проведеної платіжної операції -5079,94 грн.

14.01.2021 о 21:26 переказ коштів з картки в сумі 3000, 00 грн., (сума у валюті картки з урахуванням комісії -3120,00 грн.) Залишок коштів після проведеної платіжної операції -8199,94 грн.

14.01.2021 о 21:27 переказ коштів з картки в сумі 3000, 00 грн., (сума у валюті картки з урахуванням комісії -3120,00 грн.) Залишок коштів після проведеної платіжної операції -11319,94 грн.

У результаті проведених платіжних операцій з переказу коштів на картковому рахунку було використано 1120,83 грн. власних коштів Позивача, та 11319,94 грн. кредитних коштів, в межах встановленого кредитного ліміту на платіжній карті, у зв`язку з чим, у Позивача виникла кредитна заборгованість перед АТ КБ "ПриватБанк" у розмірі -11319,94 грн.

У подальшому, з метою недопущення нарахування відсотків та штрафних санкцій за користування кредитом, ОСОБА_1 у добровільному порядку погасив заборгованіть, яка утворилась на рахунку кредитної картки в результаті платіжних операцій 14.01.2021, та продовжив користуватись картковим рахунком, про що повідомив у судовому засіданні, та не заперечувалось стороною Відповідача.

16.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до правоохоронних органів з заявою про те, що 14.01.2021 невстановлена особа, шляхом зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами у розмірі 12440 грн., чим останньому було завдано матеріальної шкоди на вказану суму. Підрозділом дізнання Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області були внесені відомості про вчинений злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 та кваліфікацією за частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України.

Відповідно до листа ПриватБанк від 14-02-2021 р. №20.1.0.0.0/7- 210202/9270 на 567-ВБ від 02-02-2021 р. Банк розглянув звернення ОСОБА_1 стосовно підстав списання грошових коштів з Вашої платіжної картки № НОМЕР_4 та проінфорував про наступне. 14/01/2021 року за картковим рахунком ОСОБА_2 був здійсненний переказ коштів. При здійсненні переказу були коректно введені номер картки, термін її дії та CVV2 код. Після чого транзакція була підтверджена 3Dsecure, який надсилався на фінансовий телефон Позивача.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови), розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет.

Відповідно до п.2.1.4.48.1 Умов до обов`язків клієнта належить: не передавати Карти, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству; вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання карти; нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів; операціями по зміні ПІНу.

Відповідно до п.2.1.4.49.8 Умов клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення клієнта в Банк та блокування карти і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою.

Положеннями п.2.1.4.7 Умов також встановлено, що клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі якщо його дії або бездіяльності призвели до втрати електронного платіжного засобу, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

Також у даному листі Банк повідомив, що на жаль, чинним законодавством не надано повноважень Банку здійснювати повернення проведеного переказу. Тому Банк не може повернути переказані кошти. А також, для подальшого безпечного використання послуг Банку було рекомендовано змінити платіжну картку, фінансовий телефон та пароль входу в Приват24.

Відповідно до листа від ПрАТ "ВФ Україна" від 06.04.2021, оператор мобільного мобільного зв`язку повідомив, що мобільний номер НОМЕР_6 є номером передплаченого сегменту (надання послуг здійснюється анонімно, без ідентифікації власника та без реєстрації даних користувача). Таким чином, як в січні 2021 року, так і на цей час встановити законну приналежність кому-небудь зазначеного номера можливості немає. Заява на заміну SIM-карти анонімного обслуговування приймається при зверненні абонента до Центру дистанційного обслуговування абонентів (далі - ЦДОА) або до нашого офіційного представництва зі стартовим пакетом та SIM-картою (за її наявності). При анонімному користуванні послугами передбачена обов`язкова процедура ідентифікації власника мобільного номера, яка передбачає ряд питань щодо обслуговування, відповіді на які може надати тільки його користувач. Ця процедура регулярно аналізується спеціалістами та проходить процес актуалізації. Ознайомитися з актуальними критеріями ідентифікації пропонується на сайті www.vodafone.ua (розділи «Підтримка» - «Операції з SIM/USIM- карткою та номером»).

Фахівці провели аналіз обслуговування номера телефону НОМЕР_6 . Встановлено, що 14.01.2021 року в період часу 20:00-22:00 відбувалася заміна SIM-карти в результаті розгляду заявки, яка була подана особою саме при зверненні до ЦДОА. Ідентифікація проведена у відповідності до вимог, які регламентовані внутрішніми документами і процедурами компанії. Заміна SIM-карти була проведена без звернення в магазин, оскільки компанія пропонує окремий сервіс, який дозволяє виконати вказану операцію дистанційно (в разі попереднього придбання спеціального стартового пакету). Надалі, 15.01.2021 року за вказаним номером виконано повторну заміну SIM-карти.

3 приводу зауваження щодо періодичного блокування/розблокування номера, яке мало місце ввечері 14.01.2021 року, ПрАТ "ВФ Україна" повідомило, що для подачі такого типу заявок особа, яка зверталася до ЦДОА, кожного разу успішно проходила процедуру ідентифікації.

За результатом проведеної службової перевірки в АТ КБ "ПриватБанк" від 07.06.2023 ZAKL-2023/1-7210827 за фактами здійснення переказів грошових коштів з карти № НОМЕР_2 клієнта ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) Подія ІТ № 19601, було встановлено:

14.01.2021р. з карти № НОМЕР_2 клієнта ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) списано грошові кошти на загальну суму 12 440,77 грн. (з урахуванням комісії Банку). Грошові кошти в було переказано шляхом ручного вводу номеру карти, строку дії та CVV-коду на платіжній платформі MONO, термінал MONO11, процесінг Монобанку. В зв`язку з тим, що операцію проведено на мерчанті іншого банку, ПриватБанк не має інформації про рахунок отримувача, дана інформація доступна володільцю терміналу MONO11 - Монобанку (АТ "Універсал Банк"). Згідно даних ПК "PAN-Like" всі операції здійснені з підтвердженням за регламентом 3d-secure, тобто на фінансовий номер телефону були відправлені повідомлення з OTP-паролями, які були введені у відповідні WEB-форми при здійсненні підтвердження операцій.

Аналізом даних ПК "vkfm.privatbank.ua" (Дані про мобільні пристрої та географічні координати їх роботи), встановлено, що в період часу з 14.01.2021 до 15.01.2021 входи в акаунт клієнта в Приват24 (логін НОМЕР_5) двічі здійснювалися з нетипових для даного акаунту IP-адрес, а саме 14.01.2021 о 21:16:09 з IP НОМЕР_8 (зареєстрована в м. Київ) та 14.01.2021 о 21:16:21 з IP НОМЕР_9 (зареєстрована в м. Хесен, Німеччина). Обидва входи здійснені з пристрою personal computer з ОС Widows 10.0 та браузером Chrome.

Згідно ПК "Адмін. панель Приват24" встановлено, що акаунт Приват24 клієнта було заблоковано 14.01.2023 о 21:32:04, тобто вже після здійснення переказів коштів з карти № НОМЕР_2 . Змін логіну та паролю входу 14.01.2021 до здійснення переказів не зафіксовано.

В ході ознайомлення з діалогом між клієнтом та Банком за 15.01.2021 (час з`єднання 14:54:57) встановлено, що клієнт повідомив, що 14.01.2021 він виявив, що Sim-карта його фінансового номеру телефону НОМЕР_5 була "замінена" (несанкціоновано перевипущена), за цим фактом він зв`язався з "оператором онлайн" (звернувся до "Чату-онлайн") та повідомив про шахрайство. Звернення клієнта від 14.01.2021 зафіксовано в ПК "ОКОМ" о 21:50:00. Крім того, отримано письмове звернення клієнту, зареєстроване в ПК WEB ВК, реф. 210202PBNKI70, клієнту було надано письмову відповідь.

Таким чином, перекази грошових коштів з карти клієнта № НОМЕР_2 здійснені шляхом ручного вводу номеру карти, строку дії та CVV-коду на платіжній платформі MONO, через термінал MONO11 на процесінгу Монобанку з підтвердженням за регламентом 3d-secure.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам та наданим доказам по справі у сукупності суд дійшов наступного висновку.

Правовідносини, які склалися між сторонами діють у сфері функціонування платіжних послуг в Україні, відповідальності суб`єктів переказу, а також загального порядку здійснення нагляду за платіжними системами, які регулюються, зокрема Цивільним кодексом України (далі по тексту - ЦК України), Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Постановою НБУ № 750 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин та якою затверджено Порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

AT КБ «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого розміщує на сайті ПриватБанку за адресою: https://privatbank.ua/terms Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови та/або Договір). Надання банківських послуг здійснюється на підставі заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, які розміщуються на офіційному сайті у мережі Інтернет і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування.

Умови та Правил надання банківських послуг, є публічно доступними і розміщенні у вільному доступі на інтернет-сайті АТ КБ «ПриватБанк», а саме : www.privatbank.ua.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно пункту 1.27 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, тримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до підпункту 6 пункту 4 розділу Порядку емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням визначено, що платіжна операція - це дія, ініційована користувачем електронного платіжного засобу, з унесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням цього електронного платіжного засобу та/або його реквізитів за банківськими рахунками.

У відповідності до пунктів 1-8 розділу IV Порядку Банк має право здійснювати емісію електронних платіжних засобів у вигляді мобільного платіжного інструменту та обслуговування операцій з їх використанням, передбачених правилами платіжної системи, відповідно до умов договору та вимог цього Порядку.

Пунктами 1, 2, 6 розділу IV Порядку визначено, що користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Саме користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором.

До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Пунктами 1.15, 1.23, 1.24, 1.32 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначені умови, за яких рух коштів вважається неналежним (неправомірним) переказом, а саме: ініціатором такого переказу має бути особа, яка не є платником, тобто якій не належить рахунок, з якого ініціюється платіж (неналежний платник), а кошти мають бути списані з рахунку неналежного платника помилково або неправомірно та зараховані на рахунок неналежного отримувача, тобто особи, яка не має законних підстав на одержання переказу.

Ініціювання переказу коштів може здійснюватися шляхом використання держателем електронного платіжного засобу (статті 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Статтею 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні передбачено, що електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу. Банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі. Банк, зокрема, зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банка. У разі невиконання банком обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк. При цьому обов`язок банку щодо повідомлення користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем.

Аналогічна інформація, порядок укладення та форма договору про надання послуг передбаченні ст.28 Закону України «Про платіжні послуги». Загальні вимоги Національного банку до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (включаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням визначенні Положенням «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 року № 164 (далі - Положення №164).

Пунктом 140 вищевказаного Положення №164 встановлено, що користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача.

Аналогічна норма зазначена в пункті 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» (надалі-Закон №1591-IX), а саме, до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника.

Судом було встановлено, що платіжні операції з переказу коштів на рахунку картки № НОМЕР_2 14.01.2021 у період часу з 21:23 по 21:27 були здійснені на платіжній платформі MONO, що належить Монобанку (АТ "Універсал Банк"), шляхом ручного вводу номеру карти, строку дії та CVV-коду з підтвердженням платежів за регламентом 3d-secure.

З цього слідує, що АТ КБ "ПриватБанк" не мав технічної можливості керувати платіжними операціями на електронній платіжній платформі Монобанку, так як не є власником або учасником цієї платіжної платформи. Натомість, з пояснень Відповідача вбачається, що під час здійснення платіжних операцій, ідентифікація платника ОСОБА_1 . Та платіжного засобу було здійснено шляхом коректного вводу номеру карти, строку дії та CVV-коду, а підтверждення платіжних операцій було здійснено за регламентом 3d-secure.

СVV (Card Verification Value) - це захисний код, який створений для здійснення транзакцій, а також платіжних операцій, де не потрібна фізична присутність банківської карти, та дозволяє платіжній системі ідентифікувати власника карти не лише за номером карти і строку її, а й за допомогою конфіденційної інформації у вигляді СVV коду. Захисний код CVV розміщений на задній стороні карти, на лінії, де повинен бути підпис користувача. Такий код знаходитися праворуч під магнітною стрічкою і має в складі 3 цифри. Даний код є конфіденційною інформацію, яка відома лише користувачу карти, який зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, СVV код платіжного засобу, паролі та іншу конфеденційну інформацію.

3D Secure - це протокол безпеки, розроблений платіжними системами Visa (Verified by Visa) та Mastercard (Mastercard SecureCode) для додаткової ідентифікації держателя картки та захисту платіжних операцій. Така ідентифікація забезпечується шляхом обов`язкового введення держателем картки одноразового пароля, який в ході операції автоматично надсилається Банком в SMS-повідомленні на фінансовий номер мобільного телефону такого держателя. Платіжна операція відбувається тільки після вірного введення такого одноразового пароля.

Також пунктом 20 статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з доводами представника Відповідача, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати доступу до фінансового номеру телефону, викрадення платіжної картки та розголошення вказаної інформації.

Відповідно до п. 4 статті 87 ЗУ «Про платіжні послуги» платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. (ч. 5 ст. 87 «Про платіжні послуги»).

Подібним правовідносинам надано оцінку Верховним Судом по справі №585/1320/16-ц від 6 березня 2018 року, де зазначено, що «Крім того, до моменту повідомлення користувачем (відповідачем) банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк».

Так, згідно з постановою Верховного Суду від 10.07.2019 року у справі №522/22780/15-ц (провадження № 61-23040св18) з наступним висновком: «...суди не взяли до уваги, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (не розкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Таким чином, враховуючи, що операція з переказу коштів у сумі 9 600, 00 грн була здійснена 09 січня 2015 року в мережі Інтернет з використання реквізитів платіжної картки, у тому числі CVV-коду, які відомі тільки власнику картки, АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за дану операцію.»

Таким чином, Позивачем не доведено факт списання грошових коштів з його рахунку саме з вини банку, оскільки матеріалами справи підтверджується, що Позивач втратив доступ до свого фінансового номеру телефону 14.01.2021 у період часу з 20:00 по 22:00; платіжні операції відбулися 14.01.2021 у період часу з 21:23 по 21:27, а Позивач повідомив Банк про втрату доступу до свого фінансового телефону 14.01.2021 о 21:50, тобто вже лише після успішно проведених платіжних операцій.

Відомості про стан кримінального провадження №0000163 від 16.01.2021, остаточне рішення у даному кримінальному провадженні та встановлення винних осіб Позивач не надав, на запит суду така інформація також не надходила.

Факт подання заяви про вчинення кримінального правопорушення і внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є актом фіксування звернення у порядку, передбаченого КПК України, однак не має преюдиційного значення для вирішення цієї справи.

Позивачем не доведено у розумінні ст. 76-81 ЦПК України ті обставини, що втрата грошей сталась внаслідок незаконних дій Відповідача.

За положеннями статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів з власної ініціативи і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог.

Відтак, матеріали справи не містять доказів того, що грошовими коштами на картковому рахунку Позивача, що мало місце 14.01.2021, скористалися невстановлені особи шляхом здійснення шахрайських дій щодо нього, отже обставини, на які послалася Позивач, як на підставу цього позову, залишилися не підтвердженими належними, достатніми, достовірними і доступними доказами.

Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 переказані кошти у розмірі 12440,77 грн., у тому числі, нараховану Позивачем пеню, три відсотка річних та інфляційні втрати, всього 16112,23 грн., а тому і підстав для задоволення у повному обсязі позову судом не встановлено.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов необґрунтований і у його задоволенні відмовляє.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то судові витрати по сплаті судового збору, від сплати яких позивач звільнена, компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 76, 77, 80, 81, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку"Приватбанк" про захист прав споживача фінансових послуг та зобов`язання повернути неналежно переказані кошти та сплату пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних від неналежно переказаних коштів - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) .

Повний текст рішення виготовлений 18.08 2025 року.

Суддя М.О.Материнко