Справа № 953/8311/25
н/п 2/953/3494/25
УХВАЛА
"18" серпня 2025 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Державна казначейська служба України про стягнення моральної шкоди,
12 серпня 2025 року до суду надійшла направлена 11.08.2025 через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 (далі: позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі: відповідач), третя особа Державна казначейська служба України (далі: третя особа) про стягнення з держави Україна в особі Міністерства оборони України ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) моральної шкоди у розмірі 26 580,65 грн.
Розглянувши заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для призначення до розгляду в судовому засіданні, суд зазначає наступне:
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Вимоги до позовної заяви визначені у ст. 175,177 ЦПК України, а наслідки їх невиконання, передбачені положеннями ст.185 ЦПК України.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Всупереч вищезазначеної норми, позивач не зазначив повне найменування відповідача, відповідний ЄДРПОУ.
Крім того, положеннями ч.2 ст.2, ч.1 ст.170 ЦК України передбачено, що учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Згідно з ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №641/8857/17 викладений висновок, що у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляє державу в суді, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.
Отже, належним відповідачем у справі є держава України в особі органу, діями якого завдано шкоду.
Крім того, п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України визначено, що позовна заява має зазначення ціни позову.
Так, позивачем у позовній заяві вказана ціна позову 26 580 грн., а відповідно до прохальної частині, позивач просить стягнути на його користь 26 580, 65 грн. Отже, позовна заява містить розбіжності щодо ціни позову.
Крім того, всупереч п.6, п.7, п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додані до заяви.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень ст.43 цього Кодексу.
Згідно з ч.7 ст.43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Позивач звернувся до суду з даним позовом в електронній формі за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», проте всупереч вимог ч.1 ст.177 ЦПК України не додав до позовної заяви доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.
Крім того, ч.4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Позивач зазначає, що відповідно до п. 13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» та, додатково, до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» №266/94-ВР (далі: Закону №266/94-ВР) від звільнений від сплати судового збору.
На підтвердження чого надав посвідчення про взяття на облік бездомної особи.
Пунктом 13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір не справляється за подання клопотання про визнання і виконання рішення іноземного суду відповідно до міжнародного договору України, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України та яким не передбачено плату під час звернення до суду, подання апеляційної та касаційної скарг у таких справах.
Таким, чином вищезазначений позивачем пункт не має відношення до даної справи та, відповідно, не є підставою для звільнення від сплати судового збору.
Крім того, п.11 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.
Разом з тим, начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 , який виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не є суб`єктом, який здійснює оперативно-розшукову діяльність чи проводить досудове розслідування, а відтак, до вказаних правовідносин не застосовуються приписи ст.1176 ЦК України та Закону №266/94-ВР та, відповідно, позивач на цій підставі не звільняється від сплати судового збору.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
У ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п.13 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Зі змісту позовної заяви не вбачається, що вказана справа стосується захисту прав позивача з урахуванням положень ст.12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто цей спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявника саме, як учасника бойових дій.
Враховуючи викладене, позивач має сплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01.01.2025 прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028 грн.
Згідно з ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин, позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 3 028 грн.
На підтвердження сплати судового збору, позивачу необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.
За таких обставин, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.
З урахуванням викладеного, вважаю, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 177 ЦПК України і без усунення вказаних недоліків не може бути прийнята до розгляду у суді, а тому на підставі ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Державна казначейська служба України про стягнення моральної шкоди, - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Єфіменко