Справа № 278/2504/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д.В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Томашевська Оксана Анатоліївна, про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області та Житомирська районна державна адміністрація, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського районного суду Житомирської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0257607, виданого на ім`я ОСОБА_2 , власнику - ОСОБА_3 . Заінтересована особа - Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 посилалась на те, що внаслідок неправильного зазначення у сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвища її двоюрідної баби - ОСОБА_3 вона позбавлена можливості оформити спадщину за законом на цю земельну ділянку після смерті останньої, що, в свою чергу, порушує права заявниці та стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 03.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, залучено до участі у справі як заінтересовану особу Житомирську районну державну адміністрацію.

Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області в надісланих на адресу суду клопотаннях просила здійснювати розгляд справи за відсутності її представника, а також повідомила, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Житомирська районна державна адміністрація свого представника для участі в судових засіданнях не направляла; своїм правом на подання відзиву не скористалась, що, разом з тим, не перешкоджає розгляду справи та прийняттю рішення по суті заявлених вимог.

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно матеріали справи, оцінивши всі зібрані докази у їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, суд встановив, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є двоюрідною онукою ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (а.с. 23-24).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме - на земельну ділянку (пай) розміром 4,63 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі, що зафіксовано у сертифікаті серії ЖТ №0257607 (а.с. 22).

Разом з тим, у вказаному сертифікаті власником земельної ділянки зазначено ОСОБА_2 замість ОСОБА_3 .

З метою реалізації права на прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщука А.І. з відповідною заявою, проте останнім прийнято постанову №1503/02-31 від 04.10.2022, якою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 23-24).

При цьому, у постанові нотаріусом констатовано, що померла ОСОБА_3 є двоюрідною бабою ОСОБА_1 , а відтак остання є спадкоємицею за законом відповідно до статті 1265 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Однак, свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно не може бути видано ОСОБА_1 , оскільки неможливо встановити зв`язок між померлою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та встановити, що це одна і та ж особа.

Вважаючи, що внаслідок вищевказаної невідповідності у написанні прізвища спадкодавця в сертифікаті на право на земельну частку (пай) порушено її права, ОСОБА_1 звернулась до суду із даною заявою про встановлення факту належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документу, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

В частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суду надано право розглядати в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як передбачено частиною 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" на підставі положень ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж тощо.

Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують факт належності правовстановлюючого документу, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо.

Розглядаючи справу суд з`ясував, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 10).

В свою чергу, батьками ОСОБА_4 (батька заявниці, 1971 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) були ОСОБА_6 (1935 р.н., дід заявниці) та ОСОБА_7 (1936 р.н., баба заявниці, дошлюбне прізвище - ОСОБА_8 ), що підтверджується довідкою за вих. №255 від 15.07.2021 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 16).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (витяг №7) батьками ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В той же час, відповідно до відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (витяг №8) батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 також є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 14 та 26).

Тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_12 є рідними сестрами, а відтак ОСОБА_3 є двоюрідною бабою ОСОБА_1 .

В свою чергу, в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0257607 зазначено власником ОСОБА_2 , замість правильного - ОСОБА_3 .

При цьому, згідно листа Управління ДМС України в Житомирській області №1801.2-1973/18.3-24 від 19.04.2024 перевіркою за обліками відомчої інформаційної системи ДМС України відомостей щодо оформлення паспорта громадянина України стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , даних не встановлено.

До того ж, у відповіді на адвокатський запит від Відділу ДРАЦС у м. Житомирі від 16.02.2024 №51/21/29.18-58 зазначено, що в архіві Відділу не виявлено актового запису про смерть складеного на ОСОБА_2 .

Поряд з тим, у листі Пенсійного фонду України від 13.03.2024 №2800-050203-8/1586 вказано, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку як одержувач пенсії в територіальних управліннях Пенсійного фонду України.

Тобто відомості про особу ОСОБА_2 у системі Відділу ДРАЦС у м.Житомирі, у відомчій інформаційній системі ДМС України та у системі Пенсійного фонду України відсутні.

Водночас, згідно з відповіддю ЦМУ МЮ (м.Київ) від 02.02.2023 №189/8.3-42 в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, актових записів про шлюб та розірвання шлюбу відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено.

Отже, суд дійшов висновку, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0257607 помилково зазначено прізвище « ОСОБА_14 » замість правильного « ОСОБА_8 ».

При цьому, як зазначено у відповіді державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщука А.І. на ухвалу суду щодо кола спадкоємців №1399/02-14 від 17.06.2024, згідно спадкової справи №431/2022 заяву на видачу свідоцтва про право на спадщину до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 подала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак, встановлення факту належності сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0257607, виданого 16.07.1998 на ім`я ОСОБА_2 , власнику - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для заявника має юридичне значення, оскільки ним породжуються юридичні наслідки, від яких залежить встановлення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи-заявника, і законом не визначено іншого порядку його встановлення.

Згідно із частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проаналізувавши всі доказі у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0257607, виданого 16.07.1998 на ім`я ОСОБА_2 , власнику - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже, як наслідок, - для задоволення вимог, викладених у заяві ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 12, 13, 76 - 81, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Томашевська Оксана Анатоліївна, про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області та Житомирська районна державна адміністрація, задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0257607, виданого на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.08.2025 року.

Суддя О. М. Дубовік