Провадження № 2/761/7132/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва під головуванням судді Матвєєвої Ю.О., за участю секретаря судових засідань Каніковського Б.А., позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2025 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначає, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . 24 лютого 2025 року відбулось залиття її квартири з квартири поверхом вище, яка належить відповідачу ОСОБА_3 та в якій проживає відповідач ОСОБА_2 . Факт залиття підтверджується Актом про залиття, складеному 15 березня 2025 року в присутності комісії з мешканців будинку і затвердженому головою правління ЖБК «Квазар 6». Розмір матеріального збитку складає 15323 грн., що підтверджується звітом про оцінку, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_4 » від 15 квітня 2025 року, які позивачка просить стягнути з відповідачів. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідачів оплату послуг оцінювача в розмірі 3800 грн., поштові витрати в сумі 333 грн., витрати на лікування дитини в сумі 1185,79 грн., яка на фоні цих подій захворіла на грип на потребувала лікування, а також просила стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн., оскільки пережила моральні страждання, які були викликані порушенням нормальних умов проживання, хвилюванням за здоров`я дитини та психологічним стресом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2025 року справу передано на розгляд судді Матвєєвій Ю.О.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києві від 14.05.2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

Після усунення позивачкою недоліків ухвалою судді від 19.05.2025 року у справі відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

21.05.2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому він позовні вимоги не визнає та зазначає про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між його діями та залиттям, про складення акту про залиття в його відсутність, про сумнівну оцінку збитків, про необґрунтованість заявленої моральної шкоди та витрат на лікування дитини. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

19.06.2025 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій вона наполягає на задоволенні позовних вимог, вважала їх законним та обґрунтованими.

06.08.2025 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він просив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.08.2025 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні в судове засідання на 13.08.2025 року.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову із міркувань, викладених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є співвласником та проживає в квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_2 .

15.03.2025 року Головою правління ЖБК «Квазар 6» Становською Г.Г. в присутності мешканців квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_5 та квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_6 складено Акт залиття житлового приміщення, в якому зазначено про затоплення квартири АДРЕСА_5 верхньою квартирою АДРЕСА_6 . Причина пошкодження : разове залиття. 24.02.2025 року мешканець квартири АДРЕСА_7 проводив сантехнічні роботи з прочистки труб у кухні. Після цього на стелі квартири АДРЕСА_5 в кухні з`явилось зазначене вище пошкодження. Винуватець шкоди відмовився від підпису.

Згідно звіту про оцінку розміру матеріального збитку (шкоди), завданого квартирі АДРЕСА_1 , розмір матеріального збитку, завданого квартирі, з урахуванням фізичного зносу становить 15323 грн.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №?76 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року №?927/11207 (надалі - Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

Аналізуючи норми Правил щодо складання акту про залиття, Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 року (справа №2-1974/11) вказав, що в додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

З досліджуваного в судовому засіданні Акта про залиття вбачається, що в ньому не зазначено даних про власника квартири АДРЕСА_7 . Акт про залиття містить інформацію про причини пошкодження. Акт не містить інформації про присутність власника або мешканця квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_7 під час обстеження квартири АДРЕСА_5 . Вказаний акт містить висновок про вину мешканця квартири АДРЕСА_7 , який 24.02.2025 року проводив сантехнічні роботи. Між тим, сам мешканець квартири АДРЕСА_7 при складанні акту присутнім не був.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, а також вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Частина 2 ст. 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Проте, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Разом із тим, із змісту Акту про залиття вбачається, що він засвідчує факт залиття квартири АДРЕСА_5 , при цьому через відсутність обов`язкових даних, які мають бути відображені в цьому документі, цей Акт складений з порушенням вимог Правил, а тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди; також у вказаному акті відсутні дані про те, що вина власника або мешканця квартири АДРЕСА_8 у залитті встановлена. До того ж, як зазначає позивачка і зафіксовано в акті, залиття мало місце 24.02.2025 року, а акт складено 15.03.2025 року, тобто на 20 день, а відтак стверджувати, що залиття сталось саме з вини відповідачів не можливо, оскільки позивачкою не доведено причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями відповідачів та залиттям квартири позивачки.

Як встановлено судом в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 не був присутній при складанні акту, попри узгодження з ним часу такого складання. Чи була присутня позивачка, в акті не зазначено, оскільки акт не містить її підпису. Тому висновок, зазначений в акті обстеження, що залиття сталось саме з вини мешканця квартири АДРЕСА_8 внаслідок проведення сантехнічних робіт з прочистки труб, є неспроможним.

Вимоги позивачки щодо відшкодування витрат на лікування дитини суд вважає недоведеними з огляду на відсутність підтвердження взаємозв`язку між діями відповідачів та хворобливим станом дитини. Також позивачкою не надано доказів призначення медикаментозного лікування дитині.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 6, 7 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд прийшов до висновку, що позивач не довів факт протиправних дій (бездіяльності) відповідача і причинний зв`язок між цією протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, а відтак підстави для відшкодування майнової шкоди відсутні, тому суд відмовляє в задоволенні позову.

З огляду на те, що вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про відшкодування матеріальної шкоди, суд відмовляє в задоволенні позову і в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.08.2025 року.

Суддя Ю.О. Матвєєва

13 серпня 2025 року