Справа № 584/341/25
Провадження № 2/584/346/25
УХВАЛА

21.08.2025 м. Путивль

Путивльський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Токарєва С.М., з участю секретаря Зікрати Я.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою судді від 31.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з викликом сторін.

14.04.2025 на адресу суду надійшла письмова заява відповідача від 14.04.2025, у якій викладена позиція відповідача по суті справи, а також міститься клопотання відповідача про розгляд справи без його участі (а.с.36).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні звернулася до суду з клопотанням, у якому просила заяву відповідача ОСОБА_3 від 14.04.2025 повернути без розгляду, а справу розглянути за наявними матеріалами без врахування позиції відповідача, викладеній у зазначеній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, у письмових заявах від 14.04.2025 та від 26.05.2025 просив розгляд справи проводити без його участі.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із письмовою заявою відповідача від 14.04.2025, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту заяви відповідача від 14.04.2025, вказана заява була направлена на адресу суду електронною поштою, вона містить у собі пояснення відповідача по суті справи, а також клопотання позивача про розгляд справи без його участі. Також до вказаної заяви приєднано ряд доказів, а також відповідачем у цій заяві було зазначено, що оригінали всіх документів зберігаються у нього та за необхідності можуть бути ним надані суду.

В силу положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язаніі керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як визначено ст. 43 ЦПК України, учасники справи, серед іншого, мають право на подання заяв, клопотань, а також доказів.

Згідно з ч.1 ст.49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно з ч. 9ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крімречових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідногоучасникасправиабообсягдоказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Після надходження електронною поштою заяви відповідача від 14.04.2025 до Путивльського районного суду Сумської області вказану заяву було внесено до Єдиної судової інформаційно-комунікаційноїсистеми та її зміст є доступним для ознайомлення учасниками справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, у ній вказано, що відповідач ОСОБА_3 має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд.

Також представник позивача адвокат Сопова В.С., як адвокат, також має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Таким чином, усуду відсутні підстави для неприйняття та долучення до матеріалів справи поданої письмової заяви відповідача ОСОБА_3 від 14.04.2025.

З огляду на таке, підстав для задоволення поданого представником позивача поклопотання не вбачаєтьсч.

Керуючись ст. 222 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Сопової Вікторії Сергіївни відмовити.

Ухвала окремо відрішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.М.Токарєв