РІШЕННЯ

іменем України

13.08.2025

Справа № 331/1422/25

Провадження № 2-о/331/174/2025

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фісун Н.В., присяжних Заболотнього С.В., Кікош Т.А.,за участю секретаря Коростельової К.Ю.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Запоріжжі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , заінтересовані особи Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про оголошення особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з заявою про оголошення особи померлою, заінтересовані особи: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_1 є рідним братом по лінії матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Їх мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших, крім ОСОБА_1 , близьких родичів у його брата не було. 07.02.2023 р. ОСОБА_1 отримав сповіщення сім`ї від 07.02.2023 № №17 про те, що його брат, навідник десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальону в/ НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 зник безвісті 15.01.2023 року після бойового зіткнення з ос рф на вогневій позиції поблизу н.п. Кремінна Луганської області.

Згідно п.3 Акту службового розслідування,затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , 19.07.2022 солдат ОСОБА_3 прибув до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , призначений на посаду навідника 2 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону, був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлений на всі види забезпечення, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2022 №202.

На запит військової частини НОМЕР_1 щодо наявності відомостей про перебування у полоні військовослужбовців військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 ,молодшого сержанта ОСОБА_5 , рядового ОСОБА_6 від 02.05.2023 № 1218 до Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру», яке виконує функції Національного інформаційного бюро відповідно до Женевських конвенцій про поводження з військовополоненими та про захист цивільного населення надійшла відповідь про відсутність підтвердження про перебування у полоні, або відомостей, які можуть свідчити про перебування в полоні вищезазначених військовослужбовців, що підтверджується повідомленням відДержавного підприємства «Український національний центр розбудови миру» №7347-23 від 29.05.2023.

Після ознайомлення з матеріалами службового розслідування, ОСОБА_1 звернувся до Святошинського УП ГУНП в м. Києві з заявою про зникнення мого брата під час виконання бойового завдання .Вказана заява зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань: номер кримінального провадження 0002371; дата реєстрації провадження 23.06.2023.

Судове рішення про оголошення ОСОБА_3 загиблим (померлим) необхідно заявнику для оформлення спадщини. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Просить суд оголосити ОСОБА_3 військовослужбовця загиблим (померлим) під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини, з зазначенням дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 20.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено в порядку окремого провадження.

28.03.2025 року від представника заінтересованої особи Міністерство Оборони України надійшли пояснення, прохав суд прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Представник заявника адвокат Н.І.Соколова у судовому засіданні заяву підтримала з викладених у ній підстав, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Міністерство оборони України у судовому засіданні покладається при вирішення даного питання на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про слухання справи повідомлений належний чином у судовому порядку.

Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про слухання справи повідомлений належний чином у судовому порядку.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідним братом по лінії матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується письмовими доказами, долученими до матеріалів справи.

Їх мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 виданим 23.03.2020 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

07.02.2023 року ОСОБА_1 отримав Сповіщення сім`ї №17 від 07.02.2023, яким його було зі скорботою сповіщено про те, що його брат навідник десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірний військовій присязі на вірність українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_3 п.Кремінна Сєвєродонецького р-ну Луганської обл.

ОСОБА_3 , згідно Акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2023 року №642 визнаний таким, що 15.01.2023 зник безвісти за особливих обставин (ймовірно загинув) під час виконання обов`язків військової служби, виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, здійсненні відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, за обставин, що загрожували смертю, внаслідок дій з боку збройних сил російської федерації.

Згідно п.3 Акту службового розслідування,затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , 19.07.2022 солдат ОСОБА_3 прибув до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , призначений на посаду навідника 2 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону, був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлений на всі види забезпечення, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2022 №202.

19.07.2022 року солдат ОСОБА_3 прибув та приступив до виконання службових обов`язків до пункту тимчасової дислокації АДРЕСА_2 , в складі сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2022 №202.

ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання завдань в районі населеного пункту Кам`янка не повернулись з виконання бойового завдання та рахуються безвісти зниклими солдат ОСОБА_3 , молодший сержант ОСОБА_5 , рядовий ОСОБА_6 , що підтверджується витягом з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 за 15.01.2023.

03.02.2023 солдата ОСОБА_3 зараховано у розпорядження командира військової частини на підставі підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 «Про положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» до дня набрання чинності рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.02.2023 №34.

На запит військової частини НОМЕР_1 щодо наявності відомостей про перебування у полоні військовослужбовців військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 ,молодшого сержанта ОСОБА_5 , рядового ОСОБА_6 від 02.05.2023 № 1218 до Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру», яке виконує функції Національного інформаційного бюро відповідно до Женевських конвенцій про поводження з військовополоненими та про захист цивільного населення надійшла відповідь про відсутність підтвердження про перебування у полоні, або відомостей, які можуть свідчити про перебування в полоні вищезазначених військовослужбовців, що підтверджується повідомленням від Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» №7347-23 від 29.05.2023.

30.05.2023 начальнику Головного управління Національної поліції у Луганській області, відповідно до статей 17, 18 розділу V Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», а також пунктів 1, 2, 3 розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішній справ України від 29.08.2022 №535 «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», від імені командира військової частини НОМЕР_1 , була відправлена заява (вих. №813/4362 від 30.05.2023) щодо сприяння внесення відомостей до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 призваного по мобілізації ОСОБА_3 , оскільки на момент проведення службового розслідування, інформація про зникнення даного військовослужбовця у реєстрі була відсутня.

В Акті службового розслідування також зазначено, що з особистих пояснень командира 1 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_7 стало відомо, що 15.01.2023 1 десантно-штурмова рота 1 десантно-штурмового батальйону виконувала бойове завдання по витісненню противника із зайнятих ним позицій в районі населеного пункту Кремінна Сєвєродонецького району Луганської області…….. Згодом, під час чергового танкового обстрілу противника відбулось пряме влучання снаряду у траншею, де знаходились рядовий ОСОБА_6 та солдат ОСОБА_3 . Внаслідок цього обстрілу рядовий ОСОБА_6 та солдат ОСОБА_3 загинули на місці. Евакуювати тіла загиблих військовослужбовців та відправити пошукову команду для евакуації товаришів у підрозділу можливості не було через високу інтенсивність боїв та переважаючи сили противника.

Після ознайомлення з матеріалами службового розслідування, ОСОБА_1 звернувся до Святошинського УП ГУНП в м. Києві з заявою про зникнення мого брата під час виконання бойового завдання. Вказана заява зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань: номер кримінального провадження 0002371; дата реєстрації провадження 23.06.2023.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно ізч.3ст.46ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа,яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями,збройним конфліктом,може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

Слід зауважити, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Верховний Суд у складі Великої Палати у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, провадження № 14-94цс24 сформулював такі правові висновки.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою.

Водночас частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно із частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням приписів статті 46 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що вищевказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель під час виконання бойового завдання у районі воєнних (бойових) дій ОСОБА_3 та існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення ОСОБА_3 загиблим (померлим) під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини від дня вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Кремінна Луганської області.

Крім того, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявником, оскільки вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

З моменту вказаної події 15.02.2023 р. до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше двох років. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії держави-окупанта проти України залежить виникнення та реалізація спадкових прав, а також особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши заяву та матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява про оголошення особи померлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також, суд зауважує, що згідно зі ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 258, 263-265, 293, 294, 309, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про оголошення особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця загиблим (померлим) під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини.

Датою смерті ОСОБА_3 вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцем смерті м. Кремінна, Сєвєродонецького району Луганської області.

Роз`яснити учасникам справи положення частини другої статті 47, частини першої статті 48 Цивільного кодексу України про те, що спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 15.08.2025 року.

Суддя: Н.В.Фісун

Присяжні: С.В. Заболотній

Т.А. Кікош