ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 610/887/25
Номер провадження 22-ц/818/3215/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Грошевої О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на ухвалу судді Балаклійського районного суду Харківської області Тімонової В.М. від 08 квітня 2025 року по справі № 610/887/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу в розмірі 811,78 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 08 квітня 2025 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».

Ухвала мотивована тим, що заяву подано з порушенням правил підсудності, адже боржник зареєстрований у с. Василівка Одеської області.

На вказане судове рішення 17 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» Харківська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду заяви; вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору місцем виконання договору є: АДРЕСА_1 , де здійснюється фактичне споживання природного газу. Згідно п. 8 ст. 28 ЦПК України заявник має право звернутися із заявою про видачу судового наказу за місцем виконання договору. Крім того, ним надані докази на підтвердження належності боржнику житла, по якому нарахований борг.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на ухвалу судді Балаклійського районного суду Харківської області від 08 квітня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що заявником порушено правила підсудності, адже боржник зареєстрований за межами територіальної підсудності Балаклійського районного суду Харківської області.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд повинен перевірити належність справи до його юрисдикції, зокрема, територіальної.

Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.

За змістом частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У статті 165 ЦПК України міститься вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.

Так, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Судом встановлено, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулось до Балаклійського районного суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Заявник просив стягнути з боржника заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, а саме з розподілу природного газу, за адресою: АДРЕСА_1 .

До заяви про видачу судового наказу долучено копію заяви-приєднання ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу (для побутових споживачів), а також розрахунок суми заборгованості щодо будинку за вказаною адресою (а.с. 6, 7).

Крім того, заявником долучено до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу від 01 лютого 2024 року, за яким ОСОБА_1 набув право власності на будинок АДРЕСА_1 (а.с. 11-13).

Відповідно до статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За частиною 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З витягу з Реєстру територіальної громади від 21 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 з 12 вересня 2007 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Разом з тим, частиною 8 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови, які виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтись також за місцем виконання цих договорів.

Крім того, статтею 30 ЦПК України передбачені категорії справ, для яких встановлено виключну підсудність.

За правилом частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Виходячи з аналізу правових норм, правила виключної підсудності, що застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17.

З матеріалів справи вбачається, що предметом заяви про видачу судового наказу є зобов`язання, які випливають з надання послуг з розподілу природного газу до будинку, що надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Беручи до уваги, що і місцем виконання договору розподілу природного газу є м. Балаклія Харківської області, і вимога про стягнення заборгованості за надані послуги стосується будинку за адресою: АДРЕСА_1 , то дана справа підсудна саме Балаклійському районному суду Харківської області. Отже, заява про видачу судового наказу подана з дотриманням правил підсудності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 165 ЦПК України.

Згідно з пунктом 4 статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, що може бути оскаржена окремо від рішення суду, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, та справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання щодо стягнення судових витрат апеляційним судом не вирішується.

Керуючись ст. 367, ч. 2 ст. 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуХарківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» задовольнити.

Ухвалу судді Балаклійського районного суду Харківської області від 08 квітня 2025 року скасувати, справу направити до Балаклійського районного суду Харківської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 12 серпня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Грошева