Справа № 159/2694/25
Провадження № 2/159/1126/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

представника позивача Батюка А.Г. (дистанційно)

представника відповідача Півня Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») через систему «Електронний суд» звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 11.10.2021 ТОВ «Мілоан» і відповідач ОСОБА_1 уклали у формі електронного документа з використання електронного підпису договір про споживчий кредит №4976237, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000,00 грн, строком на 15 днів, зі сплатою процентів від 2,5% в день та комісії за надання кредиту в сумі 1520 грн.

На підставі договору факторингу №26-01/2022-83 від26.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал», та наступним договором №10-01/2023 від 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитним договором №4976237 від 11.10.2021 перейшло до позивача.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань, позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 43936,80 грн, з яких: 6984 грн основна сума боргу, 35432,80 грн заборгованість за процентами розрахована на дату відступлення право вимоги, 1520,00 грн комісія, а також просив стягнути 2422,20 грн судового збору і 12000 грн витрат на правничу допомогу.

30 квітня 2025 року суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві представник відповідача адвокат Півень Г.В. проти задоволення позову заперечив, посилаючись на відсутність доказів належної ідентифікації відповідачки та доказів отримання нею кредитних коштів, заперечив використання відповідачкою номера мобільного телефону, на який скерований ідентифікатор для підписання кредитного договору в електронній формі.

У відповіді на відзив представник позивача Ткаченко М.М. вказала на безпідставність доводів відповідача, оскільки у Заяві - Анкеті на отримання кредиту відповідачем зазначені коректні паспортні дані, прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, номер банківської карти, на який кошти перераховані. Одночасно позивач подав клопотання про витребування доказів в АТ КБ «ПриватБанк» щодо власника банківської картки, зарахування коштів, фінансового мобільного номеру.

Ухвалою від 17.06.2025 суд витребував запитувану інформацію.

30.07.2025 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь з підтвердженням зарахування 11.10.2021 на карту ОСОБА_1 від платника Мілоан коштів на суму 8000 грн.

В судовому засіданні представник позивача Батюк А.Г. позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених у позовні заяві.

Представник відповідача адвокат Півень Г.В. після ознайомлення із наданою АТ КБ «ПриватБанк» інформацією, повідомив про визнання відповідачкою позовних вимог в частині заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6984,00, комісією 1520 грн, проте вважає неправомірним нарахування позивачем процентів за користування кредитом поза межами обумовленого у договорі строку кредитування 15 днів. Ураховуючи наведене визнає заборгованість за процентами на суму 3000 грн.

Також представник відповідача заперечив проти стягнення заявлених витрат на правничу допомогу, яка надана позивачу фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 , яка не є адвокатом.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

Датою ухвалення рішення є 18.08.2025.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

11.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі, шляхом подання відповідачем в Особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» Анкети-заяви, укладений договір про споживчий кредит №4976237.

Згідно з наданими позивачем даними з Особистого кабінету відповідач ОСОБА_1 через веб-сайт кредитодавця https://miloan.ua шляхом введення ОСОБА_3 ) і паролю ввійшов до особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС), ознайомилася з умовами кредитування, пройшла ідентифікацію в базі БКІ, подала заявку на отримання кредиту, і підписала договір одноразовим ідентифікатором (а.с. 66).

За умовами договору (а.с.26) кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000 грн (п.1.2), строком на 15 днів з 11.10.2021 до 26.10.2021 (п.1.3,1.4). Кредитні кошти надаються в безготівковій формі шляхом переказу на вказаний позичальником картковий рахунок (п.2.1). Позичальник зобов`язаний сплатити одноразову комісію в розмірі 19% від суми кредиту, тобто 1 520 грн (п.1.5.1). За користування кредитом встановлена стандартна процентна ставка 5 % в день, пільгова 2,5 % в день (п.1.5.2, п.1.6).

Згідно з п.2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена у п.1.6 договору і є незмінною протягом усього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного у п.1.3, є меншою за стандарту. Після завершення первісного строку кредитування та пролонгації проценти з дня продовження кредитування на стандартних умовах згідно з п.2.3.1.2 продовжують нараховуватися за базовою ставкою.

Строк користування кредитом може бути продовжений на пільгових і на стандартних умовах.

Згідно з п.2.3.1.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування на пільгових умовах, виконавши визначені у розділі 6 Правил надання фінансових кредитів (розмішені на сайті товариства і є невід`ємною частиною договору) дії, в тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частину заборгованості за наведеними у таблиці ставками : для продовження на 3 дні 3%, на 7 днів 5%, на 15 днів 10%. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, то проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк нараховуються за ставкою, передбаченою в п.1.5.2 договору.

Пролонгація на стандартних умовах (п.2.3.1.2 договору) відбувається автоматично. Позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, з урахуванням усіх періодів пільгової пролонгації, але не більше ніж на 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних умовах, проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою. У випадку, якщо позичальник в цей період вчинить дії для пролонгації договору на пільгових умовах, зупиняється строк пролонгації на стандартних умовах.

Детальна інформація про умови кредитування відображена у Паспорті споживчого кредиту, з яким відповідач ознайомлена (а.с.65).

ТОВ «Мілоан» виконало зобов`язання за договором і перерахувало 11.10.2021 на відкриту в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 платіжну карту НОМЕР_1 кошти у розмірі 8 000 грн, що підтверджено довідкою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.140).

Як вбачається з відомості про щоденні нарахування (а.с.8) ОСОБА_1 за період з 12.10.2021 до 26.10.2021 (в межах 15 днів первісного строку) нараховані проценти за пільговою ставкою 2,5% в день.

26.10.2021 відповідач вчинила дії для пролонгації строку кредитування на три дні, сплативши через Особистий кабінет на сайті через LigPay АТ «ПриватБанк» 932 грн (з них 240 грн на повернення тіла кредиту, 240 грн комісія за пролонгацію, 452 грн проценти), що підтверджено меморіальним ордером №59633494 (а.с.159).

29.10.2021 відповідач вчинила дії для пролонгації строку кредитування на 15 днів, сплативши 2947,00 грн (776 грн на повернення тіла кредиту, 776 грн комісії за пролонгацію, 1395 грн проценти), що підтверджено меморіальним ордером №59867087 (а.с.160).

В період пролонгації договору на пільгових умовах до 13.11.2021 відповідачу нараховані проценти за ставкою 2,5 % в день. Починаючи з 14.11.2021 і упродовж наступних 60 днів до 12.01.2022 нараховані проценти за стандартною ставкою 5% в день. Загальний розмір заборгованості склав 33810,00 грн, з яких 6984,00 грн основного боргу, 25306,00 грн проценти, 1520 грн комісія.

26.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №4976237 від 11.10.2021 (а.с.12).

ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 26.01.2022 - 23.02.2022 донарахувало відповідачу проценти за користування кредитом за ставкою 5% в день. Згідно з довідкою (а.с.10) станом на 10.01.2023 за відповідачем значилась заборгованість на загальну суму 43 936,80 грн, з них 6984,00 грн тіло кредиту, 35432,80 грн проценти, 1520,00 комісія.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників, в тому числі за вищевказаним Договором про споживчий кредит, що підтверджується Договором про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги № 10-01/2023, реєстром боржників до Договору, актом прийому-передачі реєстру боржників.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України).

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закону).

Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Правилами надання споживчих кредитів в ТОВ «Мілоан» і пунктами 6.1-6.6 Договору передбачено, що особа, ознайомившись на веб-сайті товариства з умовами надання кредитів, може заповнити електронну анкету, пройти реєстрацію і для взаємодії створити Особистий кабінет позичальника. Доступ до Особистого кабінету здійснюється після авторизації, паролем входження є унікальний набір електронних даних, які обирає споживач, та одноразовий ідентифікатор, направлений заявнику.

Без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна Особистого кабінету і пароля Особистого кабінету, кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не міг би бути укладений (висновок Верховного Суду у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/16, від 31.01.2024 у справі №671/1832/20).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи відповідач пройшла ідентифікацію за персональними паспортними даними.

Частиною4 статті 14 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна ідентифікація - це процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. При цьому ідентифікаційні дані особи - це унікальний набір даних, який дає змогу однозначно встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. А сама процедура ідентифікації особи є використанням ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи.

Ідентифікаційні дані фізичної особи підпадають під визначення персональних даних. Правовий статус персональних даних установлює Закон України «Про інформацію» та спеціальний Закон України «Про захист персональних даних».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Підставою для ідентифікації резидентів - громадян України є: паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України із штампом реєстрації місця проживання особи (відміткою про прописку).

Як вбачається із договору про надання споживчого кредиту, ідентифікаційні дані позичальника відповідають персональним даним ОСОБА_1 (паспортні дані, адреса проживання, РНОКПП).

Укладений між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 кредитний договір №4976237 від 11.10.2021 підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису і за формою відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».

У постанові від 07.04.2021 у справі №623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.

Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, умов пролонгації, порядку нарахування та сплати процентів.

Відповідач, підписавши договір, не лише погодила його умови, але й скористалася кредитними коштами, які перераховані на вказаний нею картковий рахунок, а також здійснювала платежіна повернення тіла кредиту і для пролонгації строку кредитування.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

За матеріалами справи суд встановив, що позивач ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору факторингу № 26-01/2022-83 від 26.01.2022 укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал»,та наступного договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Коллект Центр»набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №4976237 від 11.10.2021.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів в розмірі 6984,00гривень.

Відповідач розмір заборгованості за тілом кредиту визнала.

Позивач крім тіла кредиту, просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів.

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позивачем згідно з наданим розрахунком заявлена до стягнення заборгованість з процентів в розмірі 35432,80 грн, з яких 25306,00 грн нараховані первісним кредитором в межах строку кредитування (15 днів первісного строку + пролонгованого періоду 3 дні + повторно пролонгованого періоду 15 днів, та протягом 60 днів автопролонгації до 12.01.2022), а також 10126,80 грн, нарахованих фактором ТОВ «Вердикт Капітал» в період з 26.01.2022 до 23.02.2022.

З урахуванням умов Договору №4976237 від 11.10.2021 максимальний строк автопролонгації кредитного договору 60 днів, він завершився 12.01.2022, отже подальше нарахування процентів не відповідає вимогам законодавства.

Суд задовольняє вимоги в часті стягнення заборгованості за процентами в межах строку кредитування на суму 25306,00 грн.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача щодо правомірного нарахування процентів лише в межах обумовлених договором 15 днів кредитування.

ОСОБА_1 , як сторона кредитного договору, погодила передбачену у п. 2.3.1.1, п.2.3.1.2 Договору можливість пролонгації строку на пільгових умовах і автопролонгацію на строк 60 днів.

Свобода договору дозволяє сторонам визначати особливі (не типові) умови врегулювання правовідносин з дотриманням загальних вимог, необхідних для чинності договору (стаття 203 ЦК України)

Умови договору щодо автопролонгації не суперечать вимогам частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки є чіткими, дозволяють спрогнозувати позичальнику наслідки неповернення боргу в межах 60 днів, і крім того, дозволяють позичальнику скористатися зниженою процентною ставкою у разі сплати частини боргу в межах пролонгованого строку кредитування.

Пролонгація строку кредитування на 3 дні, на 15 днів, і на 60 днів була правомірною, а отже є правомірним нарахування позивачем передбачених статтею 1048 ЦК України процентів за пільговою ставкою 2,5% і 5% відповідно.

Загальний розмір задоволеної до стягнення заборгованості за кредитом становить 33810,00 грн, з яких 6984,00 грн основного боргу, 25306,00 грн проценти, 1520 грн комісія.

При розрахунку боргу суд вважав правомірним стягнення передбаченої умовами кредитного договору комісії, яка є складовою загальних витрат за споживчим кредитом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, включені в загальні витрати за споживчим кредитом.

В силу частини шостої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог витрати зі сплати судового збору.

Позивач сплатив судовий збір за ставкою 0,8 в розмірі 2422,40 грн. Позов задоволений на 76,95% (33810,00х100/43936,80), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1864,03 грн судового збору (2422,40х76,95:100).

ТОВ «Коллект Центр» також просило стягнути 16000 грн витрат на професійну правничу допомогу, наданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на підставі договору від 02.09/2024-3.

Відповідно до ст.133 ЦПК України до судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, належать витрати на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді першої інстанції при розгляді малозначних справах може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом, що передбачено ст. 60 ЦПК України ( (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019).

Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 справа № 496/3134/19.

Матеріали справи не містять доказів, що послуги із вивчення і складання позовної заяви надані адвокатом, згідно долучених документів послуги надавалися фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Отже понесені позивачем витрати у розмірі 16000,00 грн не є витратами на професійну правничу допомогу в розумінні ст. 137 ЦПК України, а тому не можуть стягуватися з відповідача відповідно до вимог статей 137, 139, 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 247, 263, 265, 268, 274, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3,6, 207, 509, 512, 514, 526, 530, 626, 628, 638, 639, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №4976237 від 11.10.2021 в розмірі 33810 (тридцять три тисячі вісімсот десять) гривень, з яких 6984,00 грн основного боргу, 25306,00 грн проценти, 1520 грн комісія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 1864 (одну тисячу вісімсот шістдесят чотири) гривні 03 копійки судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , адреса: вул.Мечнікова, 3, офіс 306, м.Київ.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 18.08.2025.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК