Справа № 496/3164/25
Провадження № 2/496/2391/25
У Х В А Л А

29 липня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Сурженко К.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційної агрофірми «Маяки», в якій просить:

-визнати відсутнім право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційної агрофірми «Маяки» () щодо земельної ділянки площею 4,6223 га, кадастровий номер :01:003:0047;

-зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційну агрофірму «Маяки» () повернути йому ( ОСОБА_1 ) земельну ділянку площею 4,6223 га, кадастровий номер :01:003:0047;

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційної агрофірми «Маяки» () на його користь неодержаний дохід від невикористання належної йому земельної ділянки площею 4,6223 га, кадастровий номер :01:003:0047 за 2023-2024 роки в загальній сумі 251161,92 грн.

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційної агрофірми «Маяки» () на його користь судові витрати.

22.07.2025 року від позивача ОСОБА_1 до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить застосувати по справі № 496/3164/25 захід забезпечення позову у вигляді заборони ТОВ ВКА «Маяки» (, адреса: 67654, Одеська область, Одеський район, с. Маяки, вул. Преображенська, 24) вчиняти будь-які дії щодо користування земельною ділянкою площею 4,6223 га, кадастровий номер :01:003:0047, яка розташована на території Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області.

В обґрунтування заяви посилається на те, що він є власником земельної ділянки площею 4,6223 га, кадастровий номер :01:003:0047, розташованої на території Маяківської сільської ради Одеського (колишнього Біляївського) району Одеської області. В листопаді 2019 року відповідач підробив його підпис на договорі оренди вказаної земельної ділянки та зареєстрував право оренди цієї земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Таким чином з 2019 року по теперішній час відповідач обробляє вказану земельну ділянку, отримує прибуток від її використання, використовуючи родючі якості землі, яка належить йому (позивачу). При цьому, з моменту реєстрації права оренди відповідач не сплачував йому жодної орендної плати. Також у нього (позивача) є обґрунтовані підозри в тому, що знаючи про подання ним цього позову та потенційного повернення йому відповідної земельної ділянки за судовим рішенням, відповідач вчинить дії відносно цієї земельної ділянки щодо погіршення її родючих властивостей, що призведе до погіршення її стану та фактичної неможливості використання цієї земельної ділянки за її цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, відповідач може здійснити й інші дії відносно спірної земельної ділянки, аж до, наприклад, зняття родючого шару ґрунту, або вчинення інших дій, що призведуть до неможливості використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Крім того, використовуючи належну йому земельну ділянку та не сплачуючи за неї жодних коштів з 2019 року, відповідач отримує надприбуток, оскільки не несе витрат зі сплати орендної плати, яка є суттєвою складовою собівартості вирощеної продукції. Враховуючи наведені вище підстави позивач вважає за доцільне та просить суд вжити такий захід забезпечення позову, як заборона ТОВ ВКА «Маяки» () вчиняти будь-які дії щодо користування земельною ділянкою площею 4,6223 га, кадастровий номер :01:003:0047, яка розташована на території Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області. Вжиття такого заходу забезпечення позову, на думку позивача, дозволить упередити вжиття відповідачем будь-яких негативних дій відносно спірної земельної ділянки та збереження її стану, який існував до її самовільного захоплення відповідачем, оскільки позивач у будь-який спосіб не надавав відповідачу дозвіл на використання цієї земельної ділянки, а договір оренди, який використовується відповідачем для легалізації свого права користування цією земельною ділянкою, був підроблений, доказом чого є наявний в матеріалах справи № 496/3164/25 висновок експерта з вказаного питання.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку.

Згідно положень частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже метою забезпечення позову є вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача із тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, а частиною третьою вказаної статті передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснено в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 305969063 від 27.07.2022 року вбачається, що земельна ділянка, площею 4,6223 га, яка розташована на території Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0047, належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 2-1074, виданий 17.07.2019, видавник: Біляївська районна державна нотаріальна контора Одеської області.

Зі змісту поданої до суду позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо відсутності у відповідача права оренди належної позивачу земельної ділянки та стягнення з відповідача на користь позивача неодержаного доходу від невикористання цієї земельної ділянки в сумі 251161 грн 92 к.

Заперечуючи проти цього, представник відповідача зазначив, що позивач вже звертався до суду із позовною заявою, в якій ним було заявлено, в тому числі, позовні вимоги, аналогічні тим, які ним наразі ставляться. За результатами розгляду справи судом першої інстанції позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, в т.ч. про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. Станом на теперішній час справа перебуває на розгляді в апеляційному суді.

Таким чином, державна реєстрація договору оренди не скасована, а тому договір оренди, який, як стверджує позивач, є підробленим, наразі є чинним.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року по справі № 753/22860/17, конкретний захід забезпечення позову буде відповідним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд вважає, що заборона відповідачу користуватися земельною ділянкою позбавить агрофірму на весь час вирішення спору використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору оренди, який наразі є чинним і презумпція правомірності якого у встановленому законом порядку не спростована.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, будь-яких доказів про наміри чи спроби відповідача вчинити дії, які призведуть до погіршення стану родючих властивостей земельної ділянки або зняття родючого шару ґрунту матеріали заяви не містять, тобто заява ОСОБА_1 про забезпечення позову містить лише формальні припущення можливості вчинення відповідачем будь-яких негативних дій, а відтак судом до уваги не приймаються.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 29.07.2025 року.

Суддя Л.О. Пендюра