Справа № 473/3493/25
РІШЕННЯ

іменем України

"20" серпня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Булкат М.С.,

за участю секретаря судового засідання Багрін І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 до ПАТ «Промінвестбанк», приватного нотаріуса Плющ Світлани Володимирівни про скасування обтяження нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

09 липня 2025 року (зареєстровано в системі «Електронний суд» 08 липня 2025 року) ОСОБА_1 , від імені якого діє Мороз Анжела Іванівна звернулися до суду з позовом до ПАТ «Промінвестбанк», приватного нотаріуса Плющ Світлани Володимирівни про скасування обтяження нерухомого майна.

У обґрунтування заявленого, ОСОБА_1 повідомив, що у серпні 2005 року на підставі договору купівлі-продажу останній набув у власність житловий будинок АДРЕСА_1 .

При укладенні Договору Приватним нотаріусом Плющ С.В. видано Довідку від 30.08.2005 року № згідно якої за даними реєстру заборон жилий будинок за адресою АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_3 на 15 год. 39 хв. 09 сек. 30 серпня 2005 року під забороною не перебуває.

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 8526164 датою отримання 04.10.2005 встановлюється, що за реєстраційним номером 168162 житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , номер запису 5888 в книзі: 47, зареєстрований за ОСОБА_1 , дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 04.10.2005 року.

Водночас, у подальшому позивачем установлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявне обтяження щодо указаного об`єкту нерухомості у вигляді заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 3359398, зареєстровано: 21.06.2006 , 11:06:16 за №3359398 реєстратором: Приватний нотаріус Плющ С.В., АДРЕСА_2 , підстава обтяження: договір застави, 388, 25.03.2003 , Промінвестбанк України, приватний нотаріус Плющ С.В., додаткові дані: архівний номер: 2801533NIKOLAEV20869, архівна дата 29.03.2003, дата виникнення: 29.03.2003, № реєстру: , внутр. №8401303Е24F4442Е3652, комментарій: 388/12. Зазначений перебіг подій унеможливлює позивачем реалізувати його право власності відносно вищевказаного об`єкта нерухомого майна у повній мірі, а тому останній вимушений звернутися до суду із цим позовом.

Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, заперечень щодо такого порядку від учасників не надходило і судом не встановлено.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Мороз А.І., в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач ПАТ «Промінвестбанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи вважається належним чином повідомленим, причина його неявки суду не відома.

Відповідач приватний нотаріус Плющ Світлана Володимирівна в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи вважається належним чином повідомлена, причина її неявки суду не відома.

Дослідивши матеріали справи судом установлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

30 серпня 2005 року між Позивачем ОСОБА_1 , як Покупцем, та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , як Продавцем, укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку згідно якого Продавець зобов`язується передати майно у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму, а саме житловий будинок в АДРЕСА_1 (а. с. 9-10)

Абзацом 4 пункту 1.2. Договору наведено на тому, що Продавець стверджує, що на момент укладення цього договору купівлі-продажу вказаний житловий будинок не перебуває під арештом чи забороною, щодо нього не ведуться судові спори, він не заставлений, у податковій заставі не перебуває, відносно нього не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування, оренди іншими особами, як юридична адреса не використовується. Треті особи не мають прав на цей житловий будинок.

Згідно пункту 4.8. Договору право власності на житловий будинок у Покупця виникає з моменту державної реєстрації договору.

Договір посвідчений 30.08.2005 року приватним нотаріусом Плющ С.В. Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за №1561.

У відповідності до позначки на Договорі його зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.10.2005 року.

При укладенні Договору Приватним нотаріусом Плющ С.В. видано Довідку від 30.08.2005 року № згідно якої за даними реєстру заборон жилий будинок за адресою АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_3 на 15 год. 39 хв. 09 сек. 30 серпня 2005 року під забороною не перебуває (а. с. 8 зворотна сторона).

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 8526164 датою отримання 04.10.2005 встановлюється, що за реєстраційним номером 168162 житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , номер запису 5888 в книзі: 47, зареєстрований за ОСОБА_1 , дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 04.10.2005 року (а. с. 7-8).

При зверненні до виконавчих органів Вознесенської міської ради, Миколаївської області, а саме 17 квітня 2025 року Позивачеві стало відомо, що вищевказаний об`єкт нерухомості перебуває в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 3359398, зареєстровано: 21.06.2006 , 11:06:16 за №3359398 реєстратором: Приватний нотаріус Плющ С.В., АДРЕСА_2 , підстава обтяження: договір застави, 388, 25.03.2003 , Промінвестбанк України, пп ОСОБА_4 , додаткові дані: архівний номер: 2801533NIKOLAEV20869, архівна дата 29.03.2003, дата виникнення: 29.03.2003, № реєстру: , внутр. №8401303Е24F4442Е3652, комментарій: 388/12

Ухвалою суду від 28 липня 2025 року було закрито підготовче судове засідання та витребувано додаткову інформацію від приватного нотаріуса Плющ Світлани Володимирівни та ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК».

08 серпня 2025 року до суду надійшла відповідь від приватного нотаріуса Плющ С.В., в якій зазначено, що ще у 2005 році спірний житловий будинок набув у власність новий власник позивач ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим приватний нотаріус Плющ С.В. вказала, що вона не мала законних підстав для накладення заборони на відчуження зазначеного будинку у 2006 році на підставі договору застави від 25.03.2003 р. № 388, та, відповідно, така заборона нею не накладалась.

Також повідомлено, що у нотаріуса відсутні будь-які документи, які могли б слугувати підставою для внесення 21.06.2006 року обтяження № 3359399.

Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За правилами ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нормою ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із приписами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави і є чинними на момент його відчуження. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Подібні за змістом висновки висловлені у постановах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18, від 05 лютого 2020 року у справі № 569/11433/15-ц, від 05 лютого 2020 року у справі № 761/3615/19.

Статтею 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлений порядок внесення записів до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Так, записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення.

Судом встановлено, що 30 серпня 2005 року ОСОБА_1 , як Покупцем, та ОСОБА_3 , як Продавцем, укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку. При укладенні Договору Приватним нотаріусом Плющ С.В. видано Довідку від 30.08.2005 року № згідно якої за даними реєстру заборон жилий будинок за адресою АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_3 на 15 год. 39 хв. 09 сек. 30 серпня 2005 року під забороною не перебуває.

Таким чином, ОСОБА_1 набув право власності на спірний житловий будинок 30 серпня 2005 року за відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження на об`єкт нерухомого майна, отже в силу положень статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» набув право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , без обтяжень.

Слід також зазначити, що ОСОБА_1 не мав зобов`язань перед ПАТ «Промінвестбанк».

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 661/3344/17 (провадження № 61-39166св18).

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки вищевказане обтяження накладалося щодо нерухомого майна гр. ОСОБА_3 . Натомість, власником будинку АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 , який набув таке право власності у встановленому законодавством порядку та з наданої відповіді приватного нотаріуса Плющ С.В., вбачається, що у нотаріуса відсутні будь-які документи, які могли б слугувати підставою для внесення 21.06.2006 року обтяження № 3359399. За таких обставин, наявність заборони відчуження зазначеного об`єкту нерухомості призводить до порушення прав і законних інтересів позивачки, як власника такого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 до ПАТ «Промінвестбанк», приватного нотаріуса Плющ Світлани Володимирівни про скасування обтяження нерухомого майна задовольнити.

Скасувати обтяження з нерухомого майна житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 168162), що належить на праві власності ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_2 ), яке зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 3359398 від 21 червня 2006 року.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя М. С. Булкат