КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про стягнення заборгованості зі сплати неустойки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року, постановлену під головуванням судді Тесленко І.О.,-

встановив:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано ОСОБА_1 вказати: реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача; адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог, спосіб (способи) захисту прав або інтересів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; сплатити судовий збір чи зазначити підстави звільнення від сплати.

На виконання ухвали суду ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків разом із новою редакцією позовної заяви.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити вимоги позовної заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справарозглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки, визначені ухвалою суду від 03 лютого 2025 року.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Відповідно до ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до абз. 1 ч. ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Вказані норми процесуального закону надають право кожному звернення до суду і встановлюють обов`язок позивача довести заявлені ним вимоги. Суд же зобов`язаний надати правову оцінку пред`явленим вимогам та встановити факт їх доведеності належними, достатніми і допустимими доказами.

Формальний підхід при вирішенні питання прийняття до розгляду позову (заяви) та відкриття провадження у справі є неприпустимим.

В порядку вирішення судом питання про відкриття провадження у справі суд перевіряє позовну заяву на відповідність вимогами, передбаченим ст. ст. 175, 177 ЦПК України. В той час, як оцінка доданих до позовної заяви документів на підтвердження чи спростування ними тих обставин, на які посилається сторона, здійснюється судом при вирішенні справи по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху.

Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові №990/114/23 від 31 серпня 2023 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано ОСОБА_1 вказати: реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача; адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог, спосіб (способи) захисту прав або інтересів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; сплатити судовий збір чи зазначити підстави звільнення від сплати.

Так, на виконання ухвали суду від 03 лютого 2025 року, ОСОБА_1 14 лютого 2025 року подав позовну заяву в новій редакції.

Дослідивши текст позовної заяви, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини; підтверджено що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Позивачем зазначено, що підстави для звільнення його від сплати судового збору за подання позовної заяви викладені у долученій до матеріалів справи заяві.

Із змісту оскаржуваної ухвали встановлено, що підставою повернення позовної заяви стало невиконання позивачем недоліків поданої позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 наведено у позові обґрунтування, обставини справи, визначено зміст позовних вимог та долучено усі наявні докази у необхідному для позивача обсязі.

Звертаючись у грудні 2024 року до суду із позовною заявою ОСОБА_1 просив звільнити його від сплати судового збору, враховуючи його майновий стан.

На підтвердження своїх вимог до клопотання долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, згідно якого, відсутня інформація щодо доходу ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року.

Частиною 3 статті 136 ЦПК України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони (якщо розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу) може своєю ухвалою звільнити її від сплати судового збору.

Враховуючи, що розмір судового збору за подання позовної заяви перевищує 5 % розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік, клопотання про звільнення від сплати судового збору є обґрунтованим.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно звернути на це свою увагу.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем наведено у позові обґрунтування, обставини справи, визначено зміст позовних вимог та долучено усі наявні докази у необхідному для позивача обсязі.

Ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності цивільного процесу, у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позовної заяви.

Судом першої інстанції безпідставно повернуто позовну заяву позивачеві через неусунення недоліків позовної заяви, оскільки обставини, вказані в ухвалі суду від 18 лютого 2025 року, не можуть бути перешкодою у доступі до правосуддя.

При цьому, у разі якщо суд буде вважати, що позовні вимоги є недоведеними та необгрунтованими належними доказами, він може відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду 18 лютого 2025 року вирішена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 19 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко