Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/5145/24
Провадження № 2/572/276/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

у складі судді Ведяніної Т.О.,

за участю секретаря судових засідань Мороз Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №01.05.2024-100003183 від 01 травня 20242024 року у розмірі 36080 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 01 травня 2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем був укладений кредитний договір №01.05.2024-100003183 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 11000 грн., строком на 112 днів. Свої зобов`язання по Договору позивач виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти, що підтверджується квитанцією. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує у зв`язку з чим станом на день подачі позовної заяви утворилась заборгованість по тілу кредиту у розмірі 11000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 18480 грн. , комісії 1100 грн., неустойка 5500 грн.

Враховуючи викладене, ТОВ "Споживчий центр" просить стягнути з ОСОБА_1 зазначену суму заборгованості за кредитом.

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

11 березня 2025 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позов відповідно до якого позовні вимоги не визнає повністю. Зазначає,що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані виключно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем. До інших платежів зокрема належить і проценти, які також підлягають списанню. Таким чином, заявлена позивачем вимога про стягнення процентів в сумі 18480 грн., комісії в сумі 1100 грн., неустойки в розмірі 5500 грн. задоволенню не підлягають. Крім того, відповідачка вказує, що також не підлягають стягненню і 11000 грн основного боргу, оскільки вона кредитного договору не укладала та не підписувала його. Матеріали справи не містять доказів, що з нею був укладений даний договір, електронного цифрового підпису вона не має, також не проходила ідентифікації шляхом використання Системи BankID національного банку. Крім того , сума коштів в розмірі 11000 грн., були шахрайським способом спочатку зараховані на її банківську карту, а згодом цим же способом невідомими особами були зняті з її банківської картки. Згідно з випискою її банківського карткового рахунку в АТ «Ощадбанк», 01 травня 2024 року о 22 год. 52 хв., з її карткового рахунку було здійснено переказ 5000 грн., а в 22 год. 53 хв. цього ж числа було здійснено переказ 6200 грн. При цьому, так як на цьому банківському рахунку були її власні кошти, то й переказ було здійснено на суму 6200 грн., з яких 6000 кредитних коштів, а 200 грн. її власних коштів. після виявлення нею даних шахрайських дій, вона звернулася до офіцера поліції Немовицької громади і лише 07 червня 2024 року Сарненським райвідділом поліції їй була надана відповідь про відсутність підстав для відкриття кримінального провадження за фактом вчинення щодо неї шахрайських дій. Не погодившись із даною відповіддю відповідачка звернулася із скаргою до ГУНП в Рівненській області. Відповідач вказала, що позивач не довів належними та допустимим доказами факту укладення нею кредитного договору.

25 березня 2025 року від відповідача надійшла відповідь на відзив відповідно до якої , позивач стверджує, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір 01 травня 2021 року і кошти були перераховані на картковий рахунок, який був зазначений в кредитному договорі. Крім того, звертають увагу, що перші цифри номеру банківської картки, які зазначені в копії виписки з банківського рахунку відповідача, які вона додала до відзиву, не відповідає номеру, який зазначений як фінансовий номер картки відповідача, відповідно до кредитного договору та квитанції.

Відповідачка у відзиві зауважує, що відносно неї було здійснено кримінальне правопорушення, що передбачено ст.190 КК України, додаючи при цьому ксерокопію письмового повідомлення Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області від 07.06.2024 року. Однак, з даного документу вбачається, що у відкритті кримінального провадження було відмовлено у зв`язку з відсутністю будь-якого правопорушення. Тобто нормативно-правового документу, що підтверджували б доводи відповідача про здійснення щодо неї кримінального правопорушення відсутні. Те, що відповідачем подано скаргу до ГУНП не підкріплюється доказами.

Також вважають правомірність нарахування процентів, комісії і неустойки за договором. Просять позов задоволити повністю.

Ухвалою Сарненського районного суду було задоволено клопотання про витребування доказів від 22 травня 2025 року.

Однак, дана ухвала суду виконана в зазначені строки не була.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Судом встановлено, що 01травня 2024 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 01.05.2024 -100003183 шляхом подачі пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 11000 грн. строком на 112 днів, дата повернення кредиту 20.08.2024 року, процентна ставка 1,5% за 1 день , шляхом безготівкового зарахування коштів на належні ОСОБА_1 реквізити, зазначені останньою у заявці на отримання кредиту, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається, вказаний договір підписаний відповідачем ОСОБА_1 електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором, який був надісланий останній на фінансовий номер телефону.

Як вбачається з довідки платіжної системи «LIQPAY», ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за кредитним договором виконало шляхом перерахування грошових коштів на суму в розмірі 11000 грн., з призначенням платежу «видача за договором №01.05.2024 -100003183» на картковий рахунок : НОМЕР_1 .

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 36080 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 11000 грн. , заборгованості за відсотками у розмірі 18480 грн., комісії 1100 грн. та пені 5500 грн.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на спростування вимог позивача щодо наявних зобов`язань за кредитним договором. Посилання відповідача на безпідставність вимог позивача у зв`язку із тим, що гроші на її картку були перераховані шахрайським способом, а потім цим же способом невідомими особами були зняті з її картки не знаходять свого підтвердження. Доводи відповідача та надані ним докази самі по собі містять суперечливі факти та відомості.

Як слідує з письмових матеріалів справи, відповідно до укладеного кредитного договору кошти були перераховані на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який був зазначений в заявці на отримання коштів. Відповідачка надала виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 .

Із повідомлення начальника Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області №9982/205/01-2024 від 07.06.2024 року встановлено, що повідомлення ОСОБА_1 від 31.05.2024 року зареєстроване в ЄО Сарненського РВП за №4500 . У цьому листі відповідача ОСОБА_1 повідомлено про те, що в ході проведеної перевірки її заяви було встановлено, що в даному випадку відсутні ознаки будь-якого правопорушення .

Жодних відомостей щодо оскарження дій Сарненського РВП і твердження відповідачки, що подано скаргу на не внесення відомостей до ЄРДР суду не надано.

Відповідачем до суду не надано належних доказів укладення договору про споживчий кредит №01.05.2024 -100003183 від 01.05.2024 року від її імені іншою особою (особами) за відсутності її волевиявлення.

Перерахування кредитних коштів за договором про споживчий кредит №01.05.2024 -100003183 від 01.05.2024 здійснено на рахунок відповідача ОСОБА_1 , відкритого у АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується квитанцією № від 01.05.2024 року на суму 11000 грн. призначення платежу: кошти згідно договору №01.05.2024 -100003183

Суд зазначає, що без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання нею та отримання товариством персональних даних від відповідача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим.

На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що відповідач має зобов`язання перед позивачем за невиконання умов договору про споживчий кредит №01.05.2024 -100003183.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені, суд виходить з наступного.

Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час.

Зважаючи, що Кредитний договір №01.05.2024 -100003183 укладений 01 травня 2024, тобто в період дії воєнного стану в Україні, відповідач звільнена від обов`язку сплати пені.

Тому суд, у стягненні з відповідача 5500 грн. пені нарахованої за кожний день прострочення , відмовляє.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернула, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30580 грн.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем в сумі 2422,40 грн. і документально підтверджені платіжною інструкцією №СЦ00020211 від 11лстопада 2024 року, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2053,13 грн.(30580 х2422,40:36080=2053,13) .

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (вул.Саксаганського,133-А м.Київ, 01032, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 30580 ( тридцять тисяч п`ятсот вісімдесят ) гривень заборгованості за кредитним договором №01.05.2024 -100003183 від 01.05.2024.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2053 (дві тисячі п`ятдесят три) гривень 13 копійок судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: