Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7185/25
Номер провадження 6/711/173/25
У Х В А Л А

14.08.2025 м. Черкаси

Придніпровський районний суду м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Позарецької С.М.,

при секретарі - Півень С.А.

за участю представника

органів державної

виконавчої служби за довіреністю Атамась Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за поданням головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Закутньої Н.В. про звернення стягнення на майно, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, -

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Закутня Н.В. звернулася до суду із поданням про звернення стягнення на майно, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Зокрема зазначено, що це подання подане за матеріалами зведеного виконавчого провадження №71013262, до складу якого входить і виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/2733/23 від 04.04.2025 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 321 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього майна; за ч.1 ст. 321 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього майна.

Також зазначено, що у боржника виявлене нерухоме майно, але останній не зареєстрував належним чином право власності на таке майно, а тому за цим виконавчим провадженням, як вказує державний виконавець, неможливо виконати виконавчий документ в частині конфіскації всього майна, належного боржнику ОСОБА_1 .

Отже, державний виконавець просить суд надати дозвіл на звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме земельну ділянку, площею 0,207га, кадастровий номер :01:002:1156 з метою виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/2733/23 від 04.04.2025.

В судовому засіданні представник органу ДВС за довіреністю Атамась Ю.О. подання підтримала та просила задовольнити.

Враховуючи норми ч. 11 ст. 440 ЦПК України сторони виконавчого провадження в судовому засіданні не викликалися.

Заслухавши пояснення представника органів ДВС, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, суд вважає, що подання слід повернути без розгляду за таких підстав:

встановлено, що за матеріалами зведеного виконавчого провадження №71013262, до складу якого входить і виконавче провадження №77787641 стосовно боржника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/2733/23 від 04.04.2025 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 321 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього майна; за ч.1 ст. 321 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього майна.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження (інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та щодо об`єкта від 30.07.2025), у боржника ОСОБА_1 виявлене нерухоме майно - земельна ділянка, площею 0,207га, кадастровий номер :01:002:1156, але останній не зареєстрував належним чином право власності на таке майно, а тому за цим виконавчим провадженням, як вказує державний виконавець, неможливо виконати виконавчий документ №711/2733/23 від 04.04.2025 в частині конфіскації всього майна, належного боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення (ст. 446 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у вигляді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Як передбачено ст. 48 Кримінально-виконавчого Кодексу України, суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання органу державної виконавчої служби, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося. Виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1)виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб`єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління. Не підлягає конфіскації майно, що належить засудженому на правах приватної власності чи є його часткою у спільній власності, необхідне для засудженого та осіб, які перебувають на його утриманні. Перелік такого майна визначається законом України. Спори, пов`язані з конфіскацією майна, вирішуються в порядку, встановленому законом (ст. 49 КВК України).

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Положеннями ст. 539 КПК України визначено порядок вирішення судом питань, які виникають під час виконання вироку.

Таким чином, враховуючи, що виконавчий лист №711/2733/23 був виданий 04.04.2025 на виконання вироку в частині конфіскації майна, а не на виконання судового рішення у цивільній справі і необхідність у зверненні стягнення на майно боржника, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, необхідне задля виконання судового рішення саме в частині конфіскації майна боржника, тому вимоги подання не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, тобто за нормами ст. 440 ЦПК України. Відповідно подання державного виконавця підлягає поверненню без розгляду. При цьому, державний виконавець не позбавлений права щодо звернення до суду із відповідним поданням, але у порядку та спосіб, які визначені чинними кримінальним процесуальним та кримінально-виконавчим законодавством, про що зазначено вище.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 440, 446 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Закутньої Н.В. про звернення стягнення на майно, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, - повернути без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 15.08.2025.

Головуючий: С. М. Позарецька