Справа № 372/4476/25
Провадження 2-н-1244/25
ухвала

Іменем України

07 серпня 2025 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В. розглянувши заяву приватного підприємства «Обухівсміськвторресурси» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Статтею 163 ЦПК України передбачені вимоги до заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Крім того, п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: 4) вимоги заяви і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Аналогічні вимоги до судового наказу як виконавчого документу передбачені у п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Інститут наказного провадження є видом безспірного провадження в межах цивільного судочинства та відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Витребування судом доказів у наказному провадженні чинним ЦПК України непередбачено.

У порушення зазначених вище вимог, представником заявника в заяві не повністю зазначено відомості щодо боржників, зокрема не повністю зазначено адреси, якщо такі відомі заявнику, що суперечить вимогам п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України.

Крім того слід також зазначити, що в прохальній частині заяви про видачу судового наказу заявником не конкретизовано відомості щодо певної фізичної особи - боржника, з якого заявник просить стягнути суму заборгованості (прізвище, ім`я, по батькові), що суперечить вимогам п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України.

Частиною 6 ст. 14 ЦПК України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

У порушення зазначеної вимоги, а також ст. 163 ЦПК України, представником заявника не зазначено про наявність чи відсутність у заявника електронного кабінету.

Статтею 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

На підставі ст.ст.161, 163, 165, 167, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.В. Кравченко