Провадження № 2/752/1751/25
У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Білас С.В.,

представника позивача - Круковської Р.І. ,

представника відповідача - Панича О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити автомобіль марки «Toyota», модель RAV-4 HYBRID, білого кольору, 2020 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , у власність ОСОБА_3 . В порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію - 1/2 частини вартості автомобіля марки «Toyota», модель RAV-4 HYBRID, білого кольору, 2020 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 . Судові витрати покласти на відповідача у справі.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В. від 11 липня 2024 року справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні, призначено підготовчий розгляд справи за участю сторін.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Панича О.В. про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про поділ спільного сумісного майна подружжя, задоволено частково. Призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України.

Матеріали вказаної цивільної справи направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України. На час проведення експертизи підготовче провадження у справі зупинено.

12 травня 2025 року через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до суду надійшли клопотання представника позивача адвоката Круковської Р.І. про скасування судової транспортно-товарознавчої експертизи, поновлення провадження у справі та застосування заходів процесуального примусу до сторони відповідача.

Клопотання обґрунтовані тим, що 14 квітня 2025 року позивачу стало відомо про те, що транспортний засіб, який є предметом дослідження судової експертизи, призначеної у даній справі, після відкриття провадження у справі було відчужено відповідачкою ОСОБА_3 своїй матері ОСОБА_4 . Отже, з указаного вбачається, що відповідачка умисно після відкриття провадження у справі, де предметом спору є вищевказаний автомобіль, вчиняє дії направлені на зменшення своєї платоспроможності з метою уникнення відповідальності з виплати позивачу грошової компенсації за результатами поділу сумісного майна.

Відчуження відповідачкою автомобіля, який є предметом спору, призводить не лише до унеможливлення надання його для огляду експерту, а й до поступової, неперервної, неконтрольованої зміни експлуатаційних властивостей автомобіля, пробігу авто, зношення його деталей внаслідок користування ним третьою особою, що впливає на його ринкову вартість у бік зменшення.

Крім того зазначає, що з моменту протиправного відчуження автомобіля - 17 липня 2024 року, до моменту подачі відповідачем клопотання про призначення експертизи цього ж автомобіля - березень 2025 року, пройшло 8 місяців, однак ні відповідач, ні її представник не повідомили суд та позивача про відчуження авто, яке є предметом спору, що свідчить про недобросовісність та зловживання відповідачем та її представником процесуальними правами та введення в оману суд та позивача.

Також, в судовому засіданні 01 квітня 2025 року, під час розгляду поданого представником відповідача клопотання про призначення експертизи, був присутній один із представників відповідача, який підтримав подане іншим представником клопотання, та запевнив суд, що автомобіль знаходиться у власника - відповідача, та вона зможе надати його експерту.

Вищевказані дії відповідача та її представників адвоката Панича О.В. та адвоката Якушева С.І. суперечать завданням цивільного судочинства, оскільки спрямовані на безпідставне затягування розгляду даної справи та призводять до введення суду та іншої сторони в оману.

З огляду на вищевикладене, представник позивача Круковська Р.І. просить суд:

- скасувати судову транспортно-товарознавчу експертизу, призначену ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року, поновити провадження у справі та продовжити розгляд справи;

- застосувати до відповідача та до її представників - адвоката Панича О.В. та адвоката Якушева С.І. заходи процесуального примусу у вигляді штрафу з метою спонукання до виконання встановлених у суді правил, припинення зловживання процесуальними правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Стягнути з ОСОБА_3 , Панича О.В. , ОСОБА_6 в дохід державного бюджету штраф по 9 084,00 грн з кожного.

У зв`язку із надходженням клопотань сторони позивача, 23 травня 2025 року судом направлено лист до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України з проханням повідомити про орієнтовний строк проведення призначеної судом експертизи, та у разі можливості проведення транспортно-товарознавчої експертизи без матеріалів справи, повернути матеріали справи до суду для вирішення клопотань.

23 липня 2025 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України до суду повернулись матеріали цивільної справи № 752/14417/24 із повідомленням, що для проведення судової експертизи експертній установі необхідні матеріали цивільної справи, які для вирішення клопотань сторони позивача направлено до суду.

02 серпня 2025 року через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до суду надійшло клопотання представника відповідача про застосування заходів процесуального примусу до представника позивача - адвоката Круковської Р.І.

Клопотання обґрунтоване тим, що ініціюючи розгляд клопотання про скасування призначеної судом судової транспортно-товарознавчої експертизи, Круковська Р.І. , намагається зірвати проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, об`єктивної і неупередженої судової транспортно-товарознавчої експертизи, оскільки розуміє, що установлена експертною установою вартість транспортного засобу буде суттєво відрізнятися від тієї вартості, яка зазначена у поданому Круковською Р.І. висновку експерта №2158 від 12 серпня 2024 року.

Така недобросовісна поведінка Круковської Р.І. вказує на порушення нею принципу змагальності, рівності перед законом і судом, стандарту доказування та стандарту поведінки добросовісність.

Вважає, що саме Круковська Р.І. зловживає своїми процесуальними правами і намагається створити протиправні перешкоди у здійснені судочинства, тому саме з Круковської Р.І. слід стягнути штраф у розмірі 9 084,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги клопотань від 12 травня 2025 року, з підстав зазначених у клопотаннях, просив суд: скасувати судову транспортно-товарознавчу експертизу, призначену ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року, поновити провадження у справі та продовжити розгляд справи; застосувати до відповідача та до її представників - адвоката Панича О.В. та адвоката Якушева С.І. заходи процесуального примусу у вигляді штрафу з метою спонукання до виконання встановлених у суді правил, припинення зловживання процесуальними правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Стягнути з ОСОБА_3 , Панича О.В. , ОСОБА_6 в дохід державного бюджету штраф по 9 084,00 грн з кожного.

Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотань представника позивача та просив суд застосувати до представника позивача заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 9 084,00 грн. Додатково пояснив, що відповідач, не дивлячись на перехід права власності на транспортний засіб до матері відповідача, продовжує користуватись ним, та за вимогою експерта надасть автомобіль для огляду для проведення судової експертизи. Відчуження відповідачем автомобіля відбулось з метою його збереження, адже колишнє подружжя за час шлюбу набуло і інше майно, яке позивач також відчужував.

Подані клопотання задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Положеннями ст.44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1 та 2ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Статтею 144 ЦІІК України визначено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, нормами процесуального закону не встановлено імперативного характеру застосування заходів процесуального примусу, в тому числі й штрафу, оскільки це є правом суду, а не його обов`язком.

Відповідно до позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 13.10.2021 по справі №707/1491/21, зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом). Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства. Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність. Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується Судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі "Миролюбов та інші проти Латвії" (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому Суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

У цій справі, представник позивача - адвокат Круковська Р.І., обґрунтовуючи клопотання про застосування до відповідачки та її представника заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, посилається на те, що внаслідок продажу відповідачкою автомобіля, який є предметом даного позову, стане неможливим надання даного автомобіля для огляду експерту, а також зменшиться його вартість внаслідок використання новим власником.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року частково задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Панича О.В. про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи. Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Листом від 23 травня 2025 року, Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України повідомив суд, що у зв`язку з поточним навантаженням експертів КНДІСЕ, керівництво вживає всіх можливих заходів для забезпечення завершення проведення експерти у максимально стислі строки.

Отже, станом на 05 серпня 2025 року проведення експертизи не розпочалось, повідомлення про надання для огляду автомобіля, експертами не надсилалось. Вказане свідчить, що посилання представника позивача на ту обставину, що внаслідок продажу відповідачкою спірного автомобіля на користь своєї матері, стане неможливим надання даного автомобіля для огляду експерту, є передчасним.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, отже у разі ненадання експерту предмета дослідження, для сторони відповідача можуть наступити інші наслідки, передбачені нормами процесуального закону.

Поряд з цим, суд відхиляє посилання сторони позивача на те, що внаслідок продажу автомобіля його вартість зменшиться внаслідок використання новим власником, оскільки за умови залишення автомобіля у власності відповідачки, що є однією з позовних вимог, він би однаково використовувався відповідачкою, отже така обставина була б неминучою.

Таким чином, враховуючи, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про зловживання відповідачем та її представником процесуальними правами, суд приходить до висновку, що підстави для вжиття заходів до вказаних осіб відсутні.

У свою чергу, представник відповідача просить застосувати заходи процесуального примусу до представника позивача - адвоката Круковської Р.І. посилаючись на те, що ініціюючи розгляд клопотання про скасування призначеної судом судової транспортно-товарознавчої експертизи, Круковська Р.І. , намагається зірвати проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, об`єктивної і неупередженої судової транспортно-товарознавчої експертизи, оскільки розуміє, що установлена експертною установою вартість транспортного засобу, буде суттєво відрізнятися від тієї вартості, яка зазначена у поданому Круковською Р.І. висновку експерта №2158 від 12 серпня 2024 року.

При цьому, за встановлених судом обставин щодо стадії проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, призначеного у даній справі експертного дослідження, ініціювання представником позивача розгляду судом поданих нею клопотань, не призвело до жодних негативних наслідків а ні для відповідача, а ні для експертного дослідження.

Посилання представника відповідача на те, що Круковська Р.І., намагається зірвати проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, оскільки розуміє, що установлена експертною установою вартість транспортного засобу, буде суттєво відрізнятися від тієї вартості, яка зазначена у поданому Круковською Р.І. висновку експерта №2158 від 12 серпня 2024 року, є припущенням, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, в задоволенні клопотання представника відповідача про застосування заходів процесуального примусу до представника позивача, слід також відмовити.

Поряд з цим, представником позивача заявлено клопотання про скасування судової транспортно-товарознавчої експертизи, призначеної ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року, поновлення провадження у справі та продовження розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Голосіївського районного суду від 01 квітня 2025 року призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Роз`яснено учасникам справи їх право на оскарження ухвали суду шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, а уразі якщо учаснику справи, ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з п.п.12,14 ч.1 ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі.

Отже, не погоджуючись з ухвалою Голосіївського районного суду від 01 квітня 2025 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі, позивач та представник позивача не були позбавлені права оскаржити вказану ухвалу суду шляхом подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, відсутні правові підстави для скасування ухвали про призначення експертизи та поновлення провадження у даній справі, оскільки експертиза Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз не проведена, матеріали справи, у зв`язку з непроведенням/неможливістю проведення експертного дослідження, до суду з експертної установи не повернуто.

Отже, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року учасниками справи не оскаржена є чинною, інших підстав, передбачених нормами процесуального закону для поновлення провадження у справі судом не встановлено, тому в задоволенні клопотання представника позивача про скасування судової транспортно-товарознавчої експертизи, призначеної ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 квітня 2025 року, поновлення провадження у справі та продовження розгляду справи, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 12, 44, 143, 144 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Круковської Руслани Ігорівни про скасування судової транспортно-товарознавчої експертизи - відмовити.

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Круковської Руслани Ігорівни про застосування заходів процесуального примусу - відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Панича Олексія Володимировича про застосування заходів процесуального примусу - відмовити.

Продовжити проведення у справі судову транспортно-товарознавчу експертизу, призначену ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва 01 квітня 2025 року.

Надати в розпорядження експертів матеріали цивільної справи № 752/14417/24.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 07 серпня 2025 року.

Суддя А.В. Слободянюк