ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1607/25
Провадження №2/477/1377/25
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншому суду

07 серпня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Вітовського районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, утримання матері, компенсацію витрат, визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення.

Відповідно до статей 27-28 ЦПК України, дана категорія справ підлягає розгляду як за загальними правилами територіальної підсудності, що визначені статті 27 ЦПК України, так і за вибором позивача відповідно до частини 1 статті 28 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

З матеріалів, долучених до позовної заяви, вбачається, що позивач відповідно до довідки №4804-5 від 19 квітня 2024 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно ст.5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.

За таких обставин, справа не підсудна Вітовському районному суду Миколаївської області.

Відповідно до частини 9 статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

Згідно з заявою ОСОБА_1 від 07 серпня 2025 року, позивач визначила підсудність відповідно до частини 1 статті 28 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи наведене, встановивши, що Вітовський районний суд Миколаївської області не є належним судом, уповноваженим законом згідно правил територіальної підсудності на розгляд даної справи, то остання має бути спрямована для розгляду до суду за належною територіальною підсудністю, тобто до Корабельного районного суду м.Миколаєва.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №477/1607/25 (провадження 2/477/1377/25) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, утримання матері, компенсацію витрат, визначення місця проживання дитини - передати для розгляду за підсудністю до Корабельного районного суду м.Миколаєва (54051 м.Миколаїв, вул.Самойловича, 29-а).

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, має бути здійснена не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали.

Суддя Л.М. Семенова