Справа №: 343/334/25
Провадження №: 2/343/305/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 343/334/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного непроживання за місцем реєстрації на день смерті спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 просить встановити факт непроживання ОСОБА_2 у домоволодінні, що в АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_2 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом є її мати (дружина спадкодавця) ОСОБА_3 , вона ОСОБА_1 (дочка спадкодавця) та її брат ОСОБА_2 (син спадкодавця).

Після укладення шлюбу з ОСОБА_4 вона змінила дівоче прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .

У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а її мама, ОСОБА_3 із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь доньки. Проте, її брат, ОСОБА_2 не звертався до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, оскільки з 2019 року проживає за межами України, а саме в Республіці Польща.

В домоволодіння її батька до ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично проживали її батько, ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 , вона, дочка спадкодавця, та її діти: дочка ОСОБА_7 і син ОСОБА_8 . На момент смерті її батька ОСОБА_2 вона та її мама, як спадкоємці першої черги за законом, проживали та були зареєстровані за однією з ним адресою, крім її брата ОСОБА_2 , який хоча і був зареєстрований за тією ж адресою, але не проживав зі спадкодавцем, оскільки до відкриття спадщини виїхав за межі України.

Встановлення факту не проживання її брата ОСОБА_2 в домоволодінні спадкодавця ОСОБА_2 на час його смерті має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на оформлення спадщини. Іншої можливості, крім як в судовому порядку, підтвердити даний факт вона не має.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Представник позивачки - адвокат Ільницький Я.І. в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав. Вказав, що оскільки відповідач з 2019 року не проживав разом з батьком, виїхавши на постійне місце проживання за межі України, не подав заяви про прийняття спадщини, а відтак являється таким, що спадщину не прийняв. Однак через його реєстрацію за однією адресою разом з покійним ОСОБА_2 , ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити свої спадкові права на все будинковолодіння, належне спадкодавцю, тому звернулася з даними позовом до суду. Просив позов задовольнити, а розгляд справи закінчувати у їх відсутності, про що подав письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, на адресу суду від його імені поступила заява, в якій він просив проводити розгляд даної позовної заяви за його відсутності, оскільки перебуває за межами України, в Республіці Польща, а також вказав, що позовні вимоги визнає повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та не заперечує щодо їх задоволення.

Суд звертає увагу, що хоч і відповідач зазначає про своє проживання в Польщі, однак долучає до заяви копію паспорта громадянина України та відправляє заяву саме з України, натомість будь-яких даних, які б підтверджували його місце проживання в іншій державі, матеріали справи не містять.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, на адресу суду скерувала заяву, в якій просила проводити розгляд даної позовної заяви за її відсутності, оскільки перебуває за межами України, а також вказала, що позовні вимоги визнає повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та не заперечує щодо їх задоволення.

Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі:

згідно з ухвалою від 25.02.2025, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження зі стадії підготовчого засідання, також постановив залучити до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 .

02 квітня 2025 року від представника позивачки поступила заява про закриття підготовчого судового засідання у їхній відсутності.

Ухвалою від 03.04.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду. Вказаною ухвалою також задоволено клопотання позивачки про виклик свідка.

25 квітня 2025 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 поступила заява про розгляд справи за її відсутності, а 02.05.2025 від відповідача ОСОБА_2 - заява про розгляд справи за його відсутності.

09.06.2025 на адресу суду з Долинської державної нотаріальної контори поступили матеріали спадкової справи №258/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04 серпня 2025 року від представника позивачки поступила заява про закінчення розгляду справи у їхній відсутності.

Як визначено ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.

Фактичні обставини, встановлені судом:

як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 13), які 02.11.1985 уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 02.11.1985 (а.с.10).

Про те, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , являється рідним братом позивачки, сином спадкодавця, свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 02.09.1996, де його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.14).

ОСОБА_9 06.06.2015 уклала шлюб з ОСОБА_4 , у зв`язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_6 , на що вказує свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 від 11.08.2015 (а.с. 9).

Тобто ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть, номер звітного бланку: НОМЕР_5 , ПАНТОНЕ НОМЕР_6 , переклад якого здійснено з чеської мови на українську, в книзі реєстрації смертей відділу РАЦС Адміністрації міської частини м.Прага 3 в томі 18, рік 2023, сторінка/аркуш 84, порядковий номер 104 міститься запис про те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Прага 3 (а.с. 11-12).

З довідки Княжолуцького старостинського округу № 28 від 19.02.2025, виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено про те, що згідно з погосподарської книги № 6 за 2016-2023 роки, особовий рахунок № НОМЕР_7 , житловий будинок з господарськими будівлями належав її батьку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживав за адесою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідно до даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 11.01.2024 на ім`я ОСОБА_1 , домоволодіння за вказаною адресою складається з житлового будинку, загальною площею 89,1 кв.м, житловою 52,0 кв.м, допоміжною 37,1 кв.м (літ. А), стайні (літ. Б), стодоли (літ. В), сараю (літ. Г), вбиральні (літ. Д), криниці, воріт, огорожі, огорожі (№ 1, 2, 3, 4) (а.с.18-21).

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74559976 від 01.11.2023, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за №71489364 у спадковому реєстрі, номер у нотаріуса: 258/2023 (а.с. 17).

Згідно з актом обстеження № 19 від 19.02.2025, який складений старостою Княжолуцького старостинського кругу ОСОБА_10 за місцем проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , до складу сім`ї останньої входять ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - мама, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - брат. При здійсненні обстеження за вказаною адресою встановлено, що зі слів ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає разом зі своєю сім`єю в даному господарстві, її брат ОСОБА_2 , зареєстрований в даному господарстві, але фактично не проживає в ньому з 2019 року, проживає за кордоном (а.с. 16).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , племінниця сторін, підтвердила, що ОСОБА_2 в 2019 році виїхав до Польщі на постійне місце проживання і більше не приїжджав додому. Батько сторін, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Празі Чеської Республіки. Позивачка з мамою привезли тіло ОСОБА_2 в Україну і тут його поховали. Відповідач не приїжджав на похорон батька. ОСОБА_1 зі своєю сім`єю проживала разом з батьком у його помешканні.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 71489364 (номер у нотаріуса 258/2023), відкритої після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , витребуваної на вимогу суду, дружина спадкодавця, мати позивачки, ОСОБА_3 зверталась до державного нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь дочки спадкодавця - ОСОБА_1 (заява №607 від 01.11.2023 - а.с. 62).

Маючи намір оформити спадщину, позивачка ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (заява №720 від 06.12.2023 а.с.75).

Водночас даних про те, що ОСОБА_2 , брат позивачки, звертався із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 чи про відмову від неї, матеріали справи не містять, як і відсутня інформація про його фактичне місце проживання. Натомість в спадковій справі наявна довідка Княжолуцького старостинського округу Калуського району Івано-Франківської області №216 від 11.09.2023, згідно з якою на день смерті ОСОБА_2 в будинку за його місцем реєстрації - АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , - до дня смерті, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_7 , - дружина, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 - син, ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка, ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_6 - онук, ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_8 - онучка. Заповіт від імені ОСОБА_2 в Княжолуцькій сільській раді не посвідчувався (а.с. 67).

Як вказала позивачка, на час смерті батька вона постійно проживала разом з ним за однією адресою, за місцем відкриття спадщини. Відповідач, її брат ОСОБА_2 , також був зареєстрований з ними за однією адресою, однак з 2019 року там не проживав, оскільки виїхав з України до Республіки Польща. Встановлення факту не проживання її брата ОСОБА_2 в домоволодінні спадкодавця ОСОБА_2 на час його смерті має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на оформлення спадщини після смерті батька.

Однак, в матеріалах спадкової справи відсутня постанова нотаріуса про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька - ОСОБА_2 , як і не долучена така відмова до матеріалів даної справи.

Між сторонами виник спір щодо проживання/непроживання відповідача разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час його смерті та наслідків, які такий факт породжує.

Оцінка суду:

суд, вивчивши подані заяви сторін, заслухавши пояснення свідка, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування позовної заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позовна заява не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Предметом позову у цій справі позивачка ОСОБА_1 визначила вимоги про встановлення факту непроживання відповідача ОСОБА_2 , її рідного брата, зі спадкодавцем, на час відкриття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 . Виходячи зі змісту позову, позивачка фактично намагається довести своє право на спадкування всього майна спадкодавця, оскільки вона являється єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є спадкоємицею першої черги після померлого батька ОСОБА_2 , оскільки мати відмовилась від своєї частки у спадковому майні на її користь, а брат, ОСОБА_2 , є таким, що не прийняв спадщину, оскільки не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та не проживав зі спадкодавцем на час його смерті, так як з 2019 року проживає за межами України, а відповідно не подавав і заяви про відмову від спадщини.

З метою оформлення спадкових прав ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , однак відмови у видачі такого не надала, що унеможливлює встановити в чому полягає порушення її прав, за захистом яких вона звернулась.

Крім того, закон визначає способи захисту цивільного права.

Орієнтовний перелік судових способів захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою статті 16 ЦК України.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року, у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17, від 26 липня 2023 року у справі № 641/3893/20).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України, позивач викладає свої вимоги щодо предмета позову та їх обґрунтування.

Предмет позову - це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд.

Підстава позову - це юридичні факти (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача.

Предметом позову ОСОБА_1 визначила вимогу про встановлення факту непроживання ОСОБА_2 із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто неприйняття відповідачем спадщини після смерті батька.

Отже, предметом заявленої вимоги є встановлення факту, що має юридичне значення, з метою належного оформлення позивачкою спадщини після смерті батька. Однак, як зазначено вище, ОСОБА_1 фактично намагається довести те, що лише вона є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину, після смерті батька.

Ураховуючи викладене, заявлені в цій справі позовні вимоги про встановлення факту непроживання відповідача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не відповідають належному способу захисту.

Суд звертає увагу на те, що ефективним способом захисту прав ОСОБА_1 є визнання права власності на спадкове майно, однак таких вимог остання не заявляла. За таких обставин відсутні підстави для застосування обраного позивачкою способу захисту, оскільки він не відновлює будь-яких порушених прав та інтересів позивачки і не узгоджується із положеннями статті 16 ЦК України. До подібних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 26 липня 2023 року у справі № 641/3893/20, від 02 квітня 2025 року у справі № 751/344/23, від 09 квітня 2025 року у справі № 305/2221/21.

Факт, про який позивачка просить ухвалити рішення у цій справі щодо постійного непроживання відповідача зі спадкодавцем підлягає встановленню при розгляді позову про визнання права власності на спадщину у випадку відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18).

Ураховуючи викладене, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про встановлення факту непроживання відповідача ОСОБА_2 із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не відповідають належному способу захисту.

Враховуючи вказані вище обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного непроживання за місцем реєстрації на день смерті спадкодавця, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного непроживання за місцем реєстрації на день смерті спадкодавця.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_12 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич