справа № 399/786/23
провадження № 2/399/20/2025
У Х В А Л А

Іменем України

11 серпня 2025 року смт Онуфріївка

Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко В.В. розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за позовом заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури О. Нестерової в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар ЛТД", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державне підприємство "Конярство України" про визнання недійсними рішень, визнання недійсним договору оренди землі, витребування землі,-

встановив:

в провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою суду від 21.07.2025 позовну заяву залишено без руху з підстав, що в ній зазначені.

На виконання вимог ухвали позивачу необхідно було:

- надати до суду експертно-грошову оцінку земельної ділянки;

- в разі збільшення вартості спірної земельної ділянки, відповідно до експертно-грошової оцінки, доплатити розмір судового збору відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» (ст.4), документ підтверджуючий доплату судового збору надати до суду;

- внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, надати суду документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду зазначених грошових коштів.

Зазначену копію ухвали отримано позивачем та прокурором 30.07.2025 про що свідчить довідка про доставку електронного документу (а.с.38 т.6). Строк виконання ухвали суду, з урахуванням положень абз.2 п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, становив до 04.08.2025.

Відповідно до абз. 2 ч.5 ст. 56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України, органи та інші особи, які відповідно до статті 56 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

05.08.2025 від прокурора надійшла заява на виконання ухвали (подано засобами Укрпошта 01.08.2025) в якій повідомлено суд про усунення недоліків позовної заяви встановлених в ухвалі суду від 21.07.2025 у даній справі.

Наводячи положення положення ЗУ «Про оцінку земель» прокурор зазначав, що підставами для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є договір, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом, а також рішення суду. Просив суд врахувати, що прокурор не має можливості замовити оцінку спірного майна, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або в яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб, однак прокурор не є власником або ж користувачем спірного об`єкта.

Зазначав, що нормативно грошова оцінка землі в Національній кадастровій системі України це один з видів оцінки землі, який використовується для визначення вартості земельних ділянок. Це комплексний показник, що враховує різні фактори, такі як розташування, цільове призначення, та інші.

Та, вважав, що використання прокуратурою для визначення ціни позову вартості, зазначеної у витязі із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок є цілком законним та обґрунтованим, жодним чином не суперечить нормам, що регулюють порядок здійснення цивільного судочинства.

Щодо необхідності внесення на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна прокурор зазначив, що фактичні обставини справи полягають у тому, що спірна земельна ділянка площею 2 га за рішенням Онуфріївської селищної ради незаконно вибула із державної власності шляхом передачі її у приватну власність ОСОБА_1 в порядку безоплатної приватизації земельних ділянок отримала земельну дялінку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, передала 17.02.2022 спірну земельну ділянку в оренду строком на 10 років ТОВ «Агродар ЛТД».

Прокурор вважав, що положення Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» спрямований на захист прав та законних інтересів саме добросовісного набувача у випадку вибуття майна із власності держави чи територіальної громади. Та, зазначав, що цей закон є надзвичайно важливим для розвитку інституту власності в Україні, зокрема, в частині забезпечення захисту прав і законних інтересів добросовісних набувачів, які у законний спосіб набули право власності на відповідне майно. Вважав, що ураховуючи те, що за вимогою у даній справі відповідає орган місцевого самоврядування, то до даних правоввідноси не можуть бути застосовані норми ЦК України, що спрямовані на захист добросовісного набувача. Будь-яка компенсація коштів Онуфріївській селищній раді, з прийняттям рішень якої і виник спір, є безпідставною.

З огляду на викладене судом зазначається наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Вимоги ухвали суду від 21.07.2025 року ні позивачем, ні прокурором не виконано.

Суд обґрунтовано зобов`язав позивача здійснити передбачені Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-IX від 12.03.2025 дії з метою забезпечення подальшого справедливого вирішення спору з дотриманням вимог Закону та доплатити судовий збір.

При цьому, ст. 5 Закону чітко розмежовано, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, плати за суборенду (у разі передачі в суборенду земельних ділянок державної власності, які орендуються акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, що утворилося шляхом перетворення державного підприємства, у постійному користуванні якого перебували такі земельні ділянки), втрат лісогосподарського виробництва, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

В свою чергу експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки. Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 390 ЦК України, витребування нерухомого майна у добросовісного набувача на користь держави можливе лише за умови попереднього внесення такої компенсації на депозитний рахунок суду. Закон прямо встановлює, що оцінка майна, яка є підставою для визначення цієї суми, повинна бути експертно-грошовою.

У заяві прокурора зазначено, що він не має законних підстав замовити експертну грошову оцінку земельної ділянки через відсутність у нього правомочностей володіння або користування майном, як це визначено ч. 2 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У позові прокурор зокрема зазначає, що спірна земельна ділянка була та на сьогодні є державною формою власності, а ДП «Конярство України» є її постійним користувачем, а тому вказана земельна ділянка не вважається землями комунальної власності територіальної громади. Також зазначає, що предметом позову про витребування земельної ділянки є звернення неволодіючого власника до незаконного фактичного володільця. Тобто, позивач зазначає про себе, як про власника земельної ділянки, додав до позову докази на підтвердження зазначеного, а отже має можливість звернутися до суб`єкта оціночної діяльності для проведення експертно-грошової оцінки земельної ділянки (ст. 4 та 9 позову).

Відповідно, підстав для застосування положень ч.2 ст.176 ЦПК України, немає, оскільки позивач має можливість подати до суду докази вартості земельної ділянки та зазначити точну ціну пзову.

Абз. 2 ч.4 стаття 177 ЦПК встановлює спеціальну процесуальну вимогу, яка зобов`язує прокурора /орган влади внести кошти на депозит суду в розмірі вартості спірного майна така вартість повинна бути підтверджена оцінкою, здійсненою в порядку, визначеному законом.

Тобто, особа, яка звертається до суду з позовом не має права вибору, а це її безпосередній обов`язок.

Отже, відсутність поданої експертної оцінки земельної ділянки та документів про внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду свідчить про невиконання позивачем процесуального обов`язку, передбаченого імперативними нормами ЦПК України та ЦК України.

Закон не встановлює, що оцінку має замовити тільки власник. Стаття 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» на яку посилається прокурор передбачає, що замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.

Крім того, слід зазначити, що доводи прокурора засновані на оцінці характеру набуття права власності відповідачем на спірну земельну ділянку та подальшого користування нею, не можуть бути враховані на даній стадії провадження та не впливають на необхідність виконання процесуального обов`язку.

Визначення такої обставини, як «добросовісного» чи «недобросовісного» набувача земельної ділянки, як зазначає прокурор, є предметом розгляду справи по суті під час з`ясування обставин справи та дослідження доказів.

Суд наголошує на тому, що ч.4 ст. 388 ЦК України передбачає: «Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках». Тобто положення цієї статті регулюють правовідносини щодо витребування майна навіть при безоплатній його передачі.

Внесення коштів це процесуальна передумова розгляду позову.

В свою чергу, ні позивачем, ні прокурором не виконано вимоги ухвали суду.

Відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

При цьому норми діючого цивільного процесуального законодавства не наділяють суд повноваженнями щодо продовження розгляду справи у разі невиконання позивачем ухвали суду про залишення позову без руху.

Враховуючи вищезазначене, оскільки позивачем в установлений судом строк не усунуто недоліки позовної заяви, при цьому позивачу було роз`яснено наслідки не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, суд доходить висновку про залишення позовної заяви без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись ч.13 ст. 187, ст.257, 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позов залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному п.п. 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Повну ухвалу складено 11.08.2025.

Суддя Онуфріївського районного

суду Кіровоградської області В.В. Шульженко