Справа № 369/3008/25
Провадження № 2/159/1554/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 серпня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді - Смалюха Р.Я.,

за участю

секретаря судового засідання Клевецької О.М.,

розглянувши цивільну справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовомМоторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд.8), від імені якого діє представник Циба Дмитрій Михайлович (02068, м. Київ, вул. О.Кошиця, буд.7А, оф.8), до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року з Києво-Святошинського районного суду Київської області до Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшла цивільна справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі позивач), від імені якого діє представник Циба Дмитрій Михайлович (далі представник позивача або Циба Д.М.), до ОСОБА_1 (далі відповідач або ОСОБА_1 ) про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.09.2023 відповідач керуючи транспортним засобом «Лексус» днз НОМЕР_1 у м. Києві по р-ту Ак.Глушкова, здійснив рух з вул. Касіяна, де рух регулюється сигналом світлофора на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух, не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався на дозволений сигнал світлофора по пр-ту Ак.Глушкова, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Тойота» днз НОМЕР_2 .

У результаті зіткнення автомобіль Тойота отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2023 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент вчинення ДТП автомобіль, яким керував відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим позивач сплатив на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 10 695,00 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена на підставі заяви про виплату страхового відшкодування.

Крім того позивач зазнав витрат на залучення Аварійного комісара, відповідно до п. 40.3 ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вартість послуг якого складає 3000,00 грн.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати в розмірі 13695,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує положеннями п. 22.1 ст. 22, пп. 38.2.1, п. 38.2, ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1191 ЦК України.

Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Відповідач правом подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою від 24.02.2025 Києво-Святошинський районний суд Київської області відкрив провадження у справі, справу призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16.05.2025 Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалою передав матеріали справи за підсудністю до Ковельського міськрайонного суду Волинської області.

02.07.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначена вище справа розподілена судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюху Р.Я.

До суду повернулися поштові відправлення № 273, яким відповідач повідомлявся про розгляд справи 08.08.2025, з відміткою про його отримання під особистий підпис відповідача.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про час, місце і дату судового розгляду.

07.08.2025 до суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

08.08.2025 у судове засідання сторони не прибули.

Верховний Суд у своїх постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19) та від 8 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) наголосив, що якщо учасники судового процесу, зокрема сторони чи їхні представники, не з`явилися на судове засідання, але суд дійде висновку, що наявних матеріалів достатньо для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, розгляд справи може бути завершено без її відкладення. Основним критерієм для відкладення справи є не відсутність сторони або її представника, а неможливість вирішення спору в межах відповідного судового засідання.

У цій справі суд вважає, що наявних матеріалів достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення, тому вирішення спору по суті може відбутися без відкладення розгляду справи.

Зважаючи на зазначені обставини, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на основі наявних у справі доказів. Це зумовлено тим, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак не з`явився без пояснення причин та не подав відзиву, позивач просить задовольнити позов, заперечень проти ухвалення заочного рішення не висловлював.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши позиції учасників судового провадження, суд зазначає таке.

04.12.2023 суддею Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/19091/23 прийнято постанову, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за таких обставин - 06.09.2023 в 23.40 год відповідач керуючи транспортним засобом «Лексус» днз НОМЕР_1 у м. Києві по пр-ту Ак. Глушкова, здійснив рух з вул. Касіяна, де рух регулюється сигналом світлофора на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух, не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався на дозволений сигнал світлофора по пр-ту Ак. Глушкова, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Тойота» днз НОМЕР_2 .

Зазначена постанова суду першої інстанції залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 23.01.2024.

13.09.2023 КП "ШЕУ Голосіївського району», відповідно до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 ЗУ «про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулося до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталося 06.09.2023 за участю транспортного засобу під керування відповідача.

Також 13.09.2025 КП "ШЕУ Голосіївського району», відповідно до ст. 33 ЗУ «про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулося до Моторно (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 06.09.2023 о 23.40 год у м. Києві, на пр. Глушакова, 1 за участю автомобіля Лексус днз НОМЕР_1 під керуванням відповідача у результаті чого завдані збитки відбійнику, який належить КП "ШЕУ Голосіївського району».

З Інформації про перевірку чинності полісу внутрішнього страхування транспортного засобу з днз НОМЕР_1 вбачається, що станом на 06.09.2023 за вказаним транспортним засобом поліс не знайдено.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна металевого-бар`єрного огородження від 26.09.2023, вартість матеріального збитку з урахуванням зносу, без ПДВ, станом на 18.09.2023, становить 10695,00 грн.

Наказом №3.1/2871 від 20.02.2024 Морторне (транспортне) страхове бюро України вирішило здійснити виплату в розмірі 10695,00 грн КП "ШЕУ Голосіївського району» за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

У довідці №1 від 15.02.2024 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих зазначені розмір шкоди (10695,00 грн) до відшкодування потерпілому КП "ШЕУ Голосіївського району» за пошкодження відбійника, завданої відповідачем на транспортному засобі Лексус днз НОМЕР_1 .

Копією платіжного доручення №846941 від 20.02.2024 підтверджується сплата позивачем КП "ШЕУ Голосіївського району» виплат згідно з наказом №3.1/2871 від 20.02.2024 в розмірі 10695,00 грн.

Копією платіжної інструкції №976437 від 09.10.2023 підтверджується сплата позивачем ТОВ «Незалежна експертна компанія» 3000,00 грн за послуги експерта згідно з рахунком №214 від 28.09.2023, т.з відбійник.

Відповідно до копії листа без дати (номер справи МТСБУ:65893) позивач звертався до відповідача з вимогою сплатити понесену позивачем шкоду унаслідок ДТП, яке відбулося 06.09.2023 в розмірі 13695,00 грн.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері правовідносин пов`язаних і відшкодуванням завданих збитків в порядку регресу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

У ст. 1192 ЦК України зазначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується вартість матеріального збитку завданого пошкодженням металевого бар`єрного огородження, у розмірі10695,00 грн, що було завдано унаслідок ДТП, яке відбулося 06.09.2025, винуватцем у якому визнаний відповідач.

Відповідач не спростував зазначений вище розмір завданої шкоди.

А тому, суд вважає доведеним розмір завданої відповідачем збитків у сумі 10695,00 грн.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час вчинення ДТП) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

У п. 22.1 ст. 22 зазначеного вище Закону зазначено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Суд встановив, що позивач здійснив відшкодування КП "ШЕУ Голосіївського району» завдану у наслідок ДТП шкоду пошкодженням відбійника в розмірі 10695,00 грн.

Отже, позивача має право зворотньої вимоги (регресу) до особи, яка завдала таку шкоду.

У п. 40.3 ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Отже, для визначення розміру завданих збитків необхідним було понести витрати в розмірі 3000,00 грн для складання звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна, які також необхідно стягнути з відповідача.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 завдавши шкоди внаслідок ДТП зобов`язаний її відшкодувати, а Моторне (транспортне) страхове бюро України вправі вимагати від нього її стягнення у порядку регресу. Тому, позовні вимоги МТСБО до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 13695,00 грн є підставними і їх необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, який є мінімальним його розміром за майновою вимогою.

Отже, оскільки суд повністю задовольняє позовні вимоги, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України, від імені якого діє представник Циба Дмитрій Михайлович, до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану майнову шкоду в розмірі 13695,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ковельським міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (02154, Україна, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; );

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складене 14.08.2025.

Головуючий:Р. Я. СМАЛЮХ