Провадження № 2-н/161/1775/25
У Х В А Л А

08 серпня 2025 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В., розглянувши заяву стягувача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вишиваночка» видачу судового наказу про стягнення заборгованості по сплаті внесків та платежів за період з 01.05.2023 по 31.05.2025 з божника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Представник заявника звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за утримання багатоквартирного будинку та витрат на правничу допомогу.

Представником заявника серед іншого заявлено вимогу про витрати за професійну правничу допомогу, що не відповідає п. 4 ч. 1ст. 161ЦПК України.

Частиною першою ст. 161 ЦПК України встановлено вичерпний перелік вимог за якими може бути виданий судовий наказ.

Відповідно до ч. 3ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1, ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ч. 5, 6ст. 137 ЦПК України випливає, що розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе не співмірність таких витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування по справі.

Відповідно до положень ч. 1ст. 167 ЦПК України розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Висновок Верховного Суду щодо застосування норм статті 137 ЦПК України викладений зокрема у постанові від 25 березня 2020 року в справі №607/1219/18. Так, судом касаційної інстанції було вказано, що відповідно до частини 1 статті 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тому відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження.

До судових витрат законодавець у пункті 1 частини3 статті 162, статті 164, пункт 1 частини 5 статті 170 ЦПК України відносить виключно судовий збір.

Таким чином, витрати заявника на правничу допомогу не підлягають стягненню у наказному провадженні, оскільки не є визначеною пунктом 6 частини першої статті 168 ЦПК України сумою судових витрат, що сплачена заявником та підлягає стягненню на його користь із боржника.

Враховуючи наведене, у видачі судового наказу в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями163,165 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вишиваночка» видачу судового наказу про стягнення заборгованості по сплаті внесків та платежів за період з 01.05.2023 по 31.05.2025 з божника ОСОБА_1 в частині стягнення витрат за професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області А.В. Олексюк