Провадження № 2/947/4455/25
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Куриленко О.М.
за участю секретаря судового засідання Довженко К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання дійсним договору,
02 липня 2025 року, через систему «Електронний суд», представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір №98-547М купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , укладений 16 квітня 1998 року на Одеській універсальній біржі «Вітязь» між ОСОБА_2 як продавцем, та ОСОБА_1 яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_4 , як покупцями.
Свої вимоги мотивувала тим, що 16 квітня 1998 року на товарній біржі «Одеська універсальна біржа «Вітязь» був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №98-547М, відповідно до умов якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , купили квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначає, що сторони договору купівлі-продажу № 98-547М від 16.04.1998 року домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідним письмовим договором, і відбулося повне виконання договору.
Зазначений договір 21.04.1998 року був зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості за реєстровим номером 282 пр-стр1-р№285 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Стверджує, що під час консультації з нотаріусом щодо порядку проведення державної реєстрації права власності на вказану вище квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивачем було з`ясовано, що під час укладення нею та її донькою договору купівлі-продажу їх квартири були допущені порушення вимог закону та договір підлягає визнанню дійсним у судовому порядку.
На теперішній час виникла необхідність звернення до суду з даним позовом для реалізації позивачами своїх правомочностей власника квартири.
Ухвалою судді від 07.07.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 07.08.2025 року на 10.30 год.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 у судове засіданні не з`явилася, 07.08.2025 року, до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Відзив на позовну заяву не надав.
Згідно відповідей з ВОМІРМП УПРЕ ГУДМС в Одеській області від 15.07.2025 року відповідач ОСОБА_2 в м. Одесі та Одеській області зареєстрованим не значаться. У зв`язку з чим, відповідач повідомлявся за допомогою оголошення, розміщеного на офіційному веб-порталі суду, з опублікуванням якого, відповідач, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином.
Третя особи ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надійшло. Уся судова кореспонденція, скерована на ім`я ОСОБА_3 повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.
Частиною 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири.
Судом встановлено, що 16 квітня 1998 року на товарній біржі «Одеська універсальна біржа «Вітязь» був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №98-547М, відповідно до умов якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , купили квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Сторони договору купівлі-продажу № 98-547М від 16.04.1998 року домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідним письмовим договором, і відбулося повне виконання договору.
Зазначений договір 21.04.1998 року був зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості за реєстровим номером 282 пр-стр1-р№285 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Покупець, як сторона договору, повністю виконала свої зобов`язання покупців, а саме - повністю сплатила вартість зазначеної квартири та прийняла її у власність, зареєструвавши право власності в БТІ, оформили особові рахунки на свої ім`я.
Відповідач зі своєї сторони також виконав всі взяті на себе зобов`язання по договору, передав покупцеві у власність вказану квартиру, ключі від квартири та документи, виселився в обумовлений строк, знявсь з реєстраційного обліку.
Таким чином, при укладенні даного договору сторони дійшли угоди про всі суттєві умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується договором купівлі-продажу, підписаним сторонами та зареєстрованим на товарній біржі «Одеська універсальна біржа «Вітязь».
Умови угоди повністю виконані покупцем та продавцями, що вказує на те, що угода відповідала дійсній волі обох сторін.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України).
Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України.
Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної.
Крім того, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі.
Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру.
Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна за договором від 16.04.1998 року ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем нерухомого майна.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За таких обставин, коли покупець передав гроші за куплену квартиру, а відповідач передав йому у відповідь квартиру та правовстановлюючі документи, а позивач відповідно їх прийняв, та розпочав користуватися вказаною квартирою, то суд, на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним.
Отже, враховуючи всі вищевикладенні обставини, суд приходить до висновку, що при укладанні договору сторони домовились щодо усіх істотних умов, всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, сторони мали вільне волевиявлення, необхідний обсяг цивільної дієздатності, таким чином є усі підстави для визнання договору дійсним.
Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, підлягає задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна №98-547М від 16 квітня 1998 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 47 ч. 2 ст. 227 ЦК України у редакції 1963 року, ст. 220 ЦК України в редакції 2003 року, ст.ст. 81, 280-283 ЦПК України суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання дійсним договору, задовольнити.
Визнати дійсним договір №98-547М купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , укладений 16 квітня 1998 року на Одеській універсальній біржі «Вітязь» між ОСОБА_2 як продавцем, та ОСОБА_1 яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_4 , як покупцями.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: О. М. Куриленко