Справа №295/193/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої судді: Біднини О.В.,

Присяжних: Вишневського О.О., Ярош Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Савчук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальна громада, в особі Житомирської міської ради про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , безвісно відсутньою. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що має рідну сестру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою проживали разом з батьками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник вказує, що в 1999 році сестра зареєструвала шлюбу із ОСОБА_5 , який був військовослужбовцем. З 2004 року ОСОБА_2 проживала в АР Крим в м. Алушта. В подальшому з 2014 року зв`язок з сестрою перервався, телефон не відповідав, заявник самостійно намагався встановити місце перебування сестри, шукав її через родичів, друзів, знайомих, проте такі дії не дали результату. Заявник вказує, що визнання сестри ОСОБА_2 безвісно відсутньою необхідно для встановлення опіки над її майном, оскільки вона є співвласником успадкованого ним майна.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.01.2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Поліщук Т.О. заяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Житомирської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що знайомий із заявником, з його сестрою ОСОБА_7 разом ходили до школи, в останнє бачив її приблизно 2005-2006 році, знаю, що вона разом з чоловіком залишилися проживати в Криму та пішли на службу до російської армії.

Свідок ОСОБА_8 надала пояснення, що товаришувала з ОСОБА_7 , останній раз бачила її в 2013 році в Житомирі, що після вона проживала в Криму, переписувалася з нею 2 роки тому, коли померла її мама.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Відділом приватизації державного житлового фонду №15775 від 26.12.1994 року (а.с. 11).

Відповідно до договору дарування від 29.09.2021 р. ОСОБА_4 , належну їй 37/100 ід. частин(-ни) квартири АДРЕСА_2 подарувала ОСОБА_1 (а.с. 21).

Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_4 є її син ОСОБА_1 у спадщині, яка складається з 63/200 ід. частин(-и) квартири АДРЕСА_2 (а.с.14).

За даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 08.11.2017 по 01.07.2025 в базі не виявлено (а.с. 76).

Листом Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області від 13.06.2025 № повідомлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошена в державник розшук ГУНП в АР Крим та м. Севастополя за ч. 2 ст. 408 КК України (КП №0000133 від 25.12.2014 р.) як особа, що переховується від органів прокуратури та відносно останньої заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» №4881/201 від 22.12.2016 року (а.с. 67).

Згідно відповіді Головного управління ДПС у Житомирській області №6262/5/06-30-12-02-05 від 01.07.2025 вбачається, що громадянка ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не перебуває на обліку в ГУ ДПС в якості фізичної особи-підприємця, керівника або засновника будь-якої юридичної особи, зареєстрованої на території Житомирської області (а.с. 72).

Листом №1592/16/29.16-32 від 07.06.2025 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі ЦМУМЮ (м. Київ) повідомляє, що актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у архіві відділу не виявлено (а.с. 64).

Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області листом від 03.07.2025 повідомило, що за обліками відомчої інформаційної системи ДМС не встановлена інформація про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 75).

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини (стаття 10 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Цивільне процесуальне законодавство передбачає можливість зміни в судовому порядку правового статусу фізичної особи шляхом визнання її безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, що визначено пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України. Необхідність у зміні правового статусу фізичної особи виникає у зв`язку з тим, що невизначеність правового становища особи, яка тривалий час відсутня у місці свого постійного проживання, створює певні перешкоди щодо реалізації суб`єктивних прав фізичними та юридичними особами, які перебувають із нею в певних правовідносинах.

Згідно з положеннями статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Законодавець пов`язує визнання особи безвісно відсутньою зі встановленням відповідного юридичного складу, тобто сукупністю взаємопов`язаних юридичних фактів, що становлять предмет доказування.

Такою сукупністю юридичних фактів, тобто юридичним складом, є: 1) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; 3) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; 4) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 760/3112/16-ц, від 29 серпня 2019 року у справі № 225/2576/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 225/882/17, від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17.

Згідно зі статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, принцип змагальності сторін і свободи в наданні ними суду своїх доказів та в доведенні перед судом їхньої переконливості. Вказане положення є головним нормативним закріпленням принципів змагальності та диспозитивності в законодавстві України.

Загальна формула принципу змагальності та диспозитивності у цивільному судочинстві закріплена у статтях 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до принципу диспозитивності обов`язок доказування фактичних обставин, що мають значення для справи, повною мірою покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за останнім відомим місцем проживання не з`являється з 2014 року, відомості про її місцезнаходження відсутні, вжиті заходи щодо її розшуку не дали можливості встановити місцеперебування останньої.

За наведених обставин, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заяви та наявність правових підстав для її задоволення.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити правонаступнику заявника, що за змістом статті 309 ЦПК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що ухвалив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

На підставі викладеного вище, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 264, 265, 306, 309, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , (РНОКПП відсутній) безвісно відсутньою.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.07.2025року.

Роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, в порядку, передбаченому ч. 1ст. 309 ЦПК України.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Заінтересована особа: Територіальна громада в особі Житомирської міської ради (адреса: 10014 Житомирська область, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова 4/2, ).

Суддя: О.В. Біднина

Присяжні: Вишневський О.О.

Ярош Ю.В.