Справа № 351/890/25
Провадження №2/351/710/25
У Х В А Л А

12 серпня 2025 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Мартинюк В.І., розгялнувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Снятинської міської ради, про поновлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Снятинської міської ради, в якій просить суд відновити їй батьківські права щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , визнати обставини, які стали підставою для позбавлення батьківських прав такими, що усунені.

Ухвалою суду від 14.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Снятинської міської ради, про поновлення батьківських прав залишено без руху, надавши позивачці з дня отримання копії ухвали 10 - денний строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Зокрема, позивачці необхідно було надати суду легалізовані у встановленому порядку довідки про місце реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

22 липня 2025 року на адресу суду від а позивачки надійшла заява про усунення недоліків, якою ухвала суду про залишення без руху для усунення недоліків не виконана.

Дані недоліки є суттєвими, вони не усунуті, і суд не вбачає підстав для відкриття провадження у справі за позовною заявою з зазначеними недоліками.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Легалізація документів та/або проставлення апостилю - це процес підтвердження походження документів. Як апостиль, так і легалізація підтверджують справжність підпису особи, що засвідчила документ.

Апостиль ставиться для використання документів в країнах, які підписали Гаазьку конвенцію, яка була прийнята в 1961 році, згода на обов`язковість якої надана Законом України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10 січня 2002 р. та вступила в силу в Україні в 2003 році.

Згідно із ст. 1 Гаазької конвенції (далі - Конвенція) ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Отже, у силу приписів пункту d ч. 2 ст. 1 Гаазької конвенції довідка про місце проживання є офіційним документом та на неї поширюються вимоги цієї конвенції.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Відповідно до ст. 4 Конвенції передбачений в ч. 1 ст. 3 цієї Конвенції апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

За приписами ч. 2 , 3 ст. 5 Конвенції заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ. Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують

ніякого засвідчення.

Отже, для цілей прийняття документа, складеного в Державі Німеччина та звільнення його від процедури консульської легалізації, ці документи повинні містити апостиль або бути скріпленими з апостилем.

Додані до позову довідки про місце реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , перекладені з німецької мови на українську, не легалізовані у встановленому законом порядку.

Згідно частини 6 статті 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до частини 7 статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Снятинської міської ради, про поновлення батьківських прав слід вважати неподаною та повернути позивачці.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Снятинської міської ради, про поновлення батьківських прав вважати неподаною та повернути позивачці.

Роз`яснити позивачці, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Василь МАРТИНЮК