Справа № 390/1975/24
Провадження № 2/390/738/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2025 р.Суддя Кропивницького районного суду Кіровоградської області Квітка О.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

встановив:

В провадженні Кропивницького районного суду Кіровоградської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 06 листопада 2024 року.

15.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу № 390/1975/24 (провадження № 2/390/738/24) до судового розгляду на 26.02.2025.

02.06.2025 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Розгляд справи призначено на 24.07.2025. 24 липня 2025 року справу відкладено на 11 серпня 2025 року у зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі.

02.06.2025 позивач ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді, в якій зазначила, що починаючи з вересня 2024 року в провадженні судді Квітки О.О. знаходиться цивільна справа № 390/1975/24, строк розгляду цієї справи повинен проводитися у двомісячний термін з дня відкриття провадження по справі. Однак, підготовче провадження по справі закрито ухвалою від 15.01.2025. Потім, після усних та письмових звернень щодо стану розгляду справи, з`являється ухвала від 26.02.2025 про витребування доказів, які були долученні нею при подачі позовної заяви. Ухвалою від 29.04.2025 було безпідставно оголошено обов`язкову явку позивача на судове засідання, призначене на 15 год 00 хв 02.06.2025. Позивач вважає, що суддя Квітка О.О. її справою безпідставно, з метою помсти, почав з`ясовувати стосунки з її представником за довіреністю та всупереч матеріального та цивільно процесуального права України з вересня 2024 року займається затягуванням строків розгляду справи. Тому, на думку ОСОБА_1 , суддя Квітка О.О. є необ`єктивним та упередженим у розгляді цієї справи та не може приймати рішення у вищевказаній справі через його пряму та побічну заінтересованість у результаті не на користь позивачки.

Суддя, дослідивши заяву, її обґрунтування, матеріали справи, в межах заявленого відводу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до приписів ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 цього Кодексу, яка визначає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Згідно з ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Нормами ч.4 ст.39 ЦПК України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, обов`язок наведення доказів упередженості судді для цілей відводу та встановлення обставин, вказаних у п.5 ч.1 ст.36 Кодексу, покладається на заявника.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід судді невідкладно вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву позивача про відвід судді, суд вважає необхідним також застосувати положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права, згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України.

Нормами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, та взяв до уваги і норми статті 17 Конвенції, згідно з якими жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Стаття 6 § 1 вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (Wettstein v. Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), § 43; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) [ВП], § 93). Принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов`язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (Sacilor-Lormines v. France (Сасілор-Лормін проти Франції), § 62; Oleksandr Volkov v. Ukraine (Олександр Волков проти України), § 107).

У справі «Білуха проти України», заява № 33949/02, рішення від 9 листопада 2006 року, суд дійшов висновку: п.49. Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000- XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Як вбачається із заявленого відводу головуючому у справі судді, він обґрунтований тим, що суддя затягує процес розгляду справи, винесенням безпідставних ухвал та проявляє пряму та побічну заінтересованість у результаті розгляду справи.

Вважаю заявлений відвід необґрунтованим, оскільки незгода сторони з процесуальним рішенням суду, що прийняте в межах його повноважень, в силу вищенаведених положень статті 36 ЦПК України, не може бути підставою для його відводу.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищенаведеного, приходжу до переконання, що розгляд питань, вирішених головуючим суддею у справі, не містять в собі свідчень упередженого ставлення до розгляду справи та учасників судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 260 ЦПК України,

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Кропивницького районного суду Кіровоградської області Квітки О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, визнати необґрунтованою.

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Кропивницького районного суду Кіровоградської області Квітки О.О. передати до відділу документообігу та організаційного забезпечення Кропивницького районного суду Кіровоградської області з метою визначення судді для розгляду заяви про відвід, у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя О.О. Квітка