Справа № 154/3301/24 Головуючий у 1 інстанції: Каліщук А. А.
Провадження № 22-ц/802/839/25 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Володимирського міського суду Волинської області від 03 червня 2025 року в справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 03 червня 2025 року провадження у справі за позовом ОСББ «Каштан» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - закрито. Стягнуто із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користь ОСББ «Каштан» по 926 грн витрат на професійну правничу допомогу з кожного.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка не була неоплачена судовим збором. Водночас в апеляційній скарзі скаржник зазначала, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 16 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали сплатити судовий збір в розмірі 605,60 гривень, оригінал квитанції надати в апеляційний суд. Апеляційним судом в ухвалі було звернуто увагу на те, що позов ОСББ, як надавача послуг до споживача послуг про стягнення заборгованості не стосується захисту прав споживача, а навпаки пов`язаний з допущеними споживачем порушеннями умов оплати комунальних послуг, а тому в силу вимог закону до спірних правовідносин не можна застосовувати ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживача».

На виконання вимог ухвали від ОСОБА_1 надійшла заява клопотання про скасування ухвали апеляційного суду від 16 червня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, та відкриття апеляційного провадження за її апеляційною скаргою.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 30 червня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування ухвали апеляційного суду та відкриття провадження у справі. Продовжено ОСОБА_1 на 10 днів з дня отримання копії даної ухвали, термін на усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Володимирського міського суду Волинської області від 03 червня 2025 року в даній справі, які зазначені в ухвалі апеляційного суду від 16 червня 2025 року.

На виконання вимог ухвали від ОСОБА_1 надійшла повторна заява клопотання про скасування ухвал апеляційного суду від 16 червня 2025 року та від 30 червня 2025 року, та відкрити апеляційне провадження за її апеляційною скаргою. Доводи заяви-клопотання від 15 липня 2025 року є ідентичними доводами заяви клопотання, які були подані ОСОБА_1 26 червня 2025 року, з вказівкою про те,що ухвала суду не відповідає вимогам нормам ЦПК України, не підписана суддями, у ній не зазначено юридичних сторін осіб. При цьому апелянт повторно стверджує про те, що вона звільнена від сплати судового збору, як споживач.

Постановляючи ухвалу суду від 30 червня 2025 року, апеляційним судом звернуто увагу на те, що ухвала суду апеляційної інстанції від 16 червня 2025 року відповідає вимогам нормам ЦПК України та посвідчена з додержанням вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2029 року № 814. Також вказано, що дана цивільна справа не стосується оскарження дій чи бездіяльності органів ДВС, а спірні правовідносини виникли у зв`язку з зверненням ОСББ «Каштан» до відповідачів про стягнення вартості комунальних послуг, а тому скаржник зобов`язана сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу суду першої інстанції. Суд апеляційної інстанції в ухвалі від 30 червня 2025 року надавав оцінку усім доводам зави-клопотання ОСОБА_1 ..

Однак, не зважаючи на вказане, скаржник повторно подає за змістом аналогічну заяву - заяві, яка була подана раніше.

Аналіз викладених обставин дає підстави стверджувати, що має місце зловживання ОСОБА_1 своїм процесуальним правом на подання клопотання, яке вже вирішено судом.

Згідно з ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд роз`яснює, що відповідно вимог частини першої та пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У справі «Преда і Дардарі проти Італії» Суд вказав, що метою норми ст. 17 Конвенції є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією. Крім того, Суд звертає увагу на те, що зловживанням правом визнається і така діяльність, яка фактично не спричинила шкоди, однак мала своєю метою у майбутньому використати певне право для порушення прав інших осіб.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи викладене, а також те, що сутність проблеми зловживання правом полягає у співвідношенні нормативного i фактичного, суд вважає, що в даному випадку є всі правові підстави стверджувати про зловживання ОСОБА_1 , своїм процесуальним правом, оскільки дії скаржника, що виразилися у неодноразовому поданні клопотань для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин є усвідомленими вольовими систематичними вчинками, що лише формально ґрунтуються на положеннях процесуального права і не мають за мету захист порушених, невизнаних чи оспорюваних її прав, а навпаки такі вчинки та діяльність переслідують іншу мету, що в свою чергу порушує передбачене Конвенцією право позивача на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання ( частина 3 статті 44 ЦПК України).

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також з метою забезпечення виконання завдань цивільного судочинства, дотримання засад і принципів міжнародного права, колегія суддів приходить до висновку про повернення скаржнику ОСОБА_1 заяву - клопотання, яка подана 15 липня 2025 року.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі подальшого зловживання процесуальними правами, до неї будуть застосовані заходи процесуального примусу, передбачені пунктом 5 частиною першою статті 144 ЦПК України.

Відповідно до ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Виходячи з викладених обставин та вимог процесуального закону апеляційну скаргу необхідно визнати неподаною і повернути скаржнику, оскільки скаржник не усунула недоліки апеляційної скарги, які зазначені в ухвалі апеляційного суду від 16 червня 2025 року.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає можливості повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 44, 185, 356, 357 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Повернути заяву-клопотання ОСОБА_1 - скаржнику.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Володимирського міського суду Волинської області від 03 червня 2025 року в справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - визнати неподаною і повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий-суддя:

Судді: