Номер провадження 2/404/2800/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління служби безпеки України в Кіровоградській області, Кіровоградської обласної прокуратури, Подільського районного суду міста Кропивницького, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до Управління служби безпеки України в Кіровоградській області, Кіровоградської обласної прокуратури, Ленінського районного суду м. Кіровограда, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, просив суд стягнути з Державної казначейської служби України на його користь за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку моральну шкоду в сумі 500 000 грн.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 15 серпня 2024 року позивачу старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області полковник юстиції Лимаренко М.А. на досудовому розслідуванні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 25 червня 2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 114-1 КК України, повідомлено позивача про те, що він підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

16 серпня 2024 року з 00 годин 30 хвилин до 00 год. 45 хвилин складено протокол затримання, момент фактичного затримання 15 серпня 2024 року о 19 годин 20 хв.

Позивачу було вручене клопотання до Ленінського районного суду м. Кіровограда про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Юр`євої Катерини Сергіївни від 16 серпня 2024 року, якою стосовно ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 19 години 20 хвилин 15 серпня 2024 року до 19 години 20 хвилин 13 жовтня 2024 року, із визначенням застави у розмірі 330 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 999240 грн.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03 вересня 2024 року по справі № провадження 11-сс/4809/449/24 за апеляційною скаргою адвоката Іващенка І.Ю., який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 серпня 2024 року по кримінальному провадженню, відомості про які внесені 25 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000152 за підозрою ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України задоволено.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 серпня 2024 року, якою стосовно ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 19 години 20 хвилин 15 серпня 2024 року до 19 години 20 хвилин 13 жовтня 2024 року, із визначенням застави у розмірі 330 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 999240 грн., скасовано.

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Кіровоградській області Лимаренко М.А. про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 дів задоволено частково. Обрано стосовно підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В описово-мотивувальній частині вищевказаної ухвали зазначено, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання та місце реєстрації свого проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, у зв`язку із наявністю таких захворювань як наслідки відкритої ЧМТ, уламкового втисненого перелому потиличної кісти, посттравматичної енцефалопатії, хронічної краніалгії, церебростенічного синдрому виключений з військового обліку, працевлаштований і має офіційне місце роботи та джерело доходу, не судимий.

Відносно репутації підозрюваного не надано фактів та інформації, які б свідчили про негативну репутацію.

Згідно відповіді селищного голови Новгородківської селищної ради Кіровоградської області О. Сириця, на адвокатський запит від 25 вересня 2024 року, за інформацією начальника відділу освіти селищної ради Удовіченком О.В. неодноразово було надіслано матеріальну допомогу комунальному закладу заклад дошкільної освіти «Світлячок» та філії Ліцею Новгородківської селищної ради імені Козуля.

Згідно листа КНП КРР «Кропивницька центральна районна лікарня від 25 вересня 2024 року № 746 адміністрація КНП КРР «Кропивницька ЦРЛ» звертається до голови правління БО БФПВ Богородиці Удовіченка О.В. з проханням надати благодійну допомогу у забезпеченні потреб лікарні та особисто здійснювати доставку допомоги (продукти харчування, будівельні матеріали).

Вказано, що в результаті незаконної ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда Юр`євої Катерини Сергіївни позивач перебував у слідчому ізоляторі 19 діб.

За час перебування в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», позивач зазнав дуже сильні душевні переживання, позбавлений спілкування з близькими та родичами, піклуватися про свою стареньку матір`ю, з якою проживає однією сім`єю, привичний ритм життя позивача змінився. Позивач ніколи до кримінальної відповідальності не притягувався.

В смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області жителі дізналися про затримання позивача, його ділова репутація була зіпсована, майже всі жителі перестали спілкуватися з матір`ю позивача, вважаючи її сина злочинцем.

Розмір моральної шкоди визначити важко, але з урахуванням сильних душевних переживань позивача, які призвели до зміни привичного ритму життя, хвилювань, має становити 500 000 грн.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року визначено підсудність справи Кіровському районному суду м. Кіровограда.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

29 листопада 2024 року до суду від представника Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що позивач пред`являє цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень та дій органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. При цьому, залучає в якості відповідача казначейство. Казначейство, яке за ініціативою позивача залучено до справи в якості відповідача, згідно із своїми функціональними обов`язками не є учасником спірних відносин і не має фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позовні вимоги у даній справі, в частині встановлення порядку та способу виконання судового рішення, суперечать діючому законодавству та судовій практиці.

Вважає, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження наявності встановленої незаконності дій/бездіяльності посадових осіб правоохоронних органів та суду, причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювачів та шкодою, на яку посилається позивач. Як вказано в заяві позивача неправомірність дій відповідачів полягає у невиконанні останніми належним чином своїх службових обов`язків в межах вимог КПК України. Водночас дані щодо незаконності дій посадових осіб правоохоронних органів та суду, у позовній заяві та матеріалах справи відсутні. Висновки судової інстанції щодо незаконності дій, рішень посадових осіб відсутні.

04 грудня 2024 року до суду від представника Управління служби безпеки України в Кіровоградській області до суду надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 від 25 червня 2024, за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_1 , реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинив шахрайство, заволодівши обманним шляхом грошовими коштами на суму 2000 доларів США.

Крім того, ОСОБА_1 вчинив шахрайство повторно, заволодівши обманним шляхом грошовими коштами на суму 800 доларів США та 80000 грн.

В подальшому, під час отримання грошових коштів в сумі 4000 доларів США (що є еквівалентом 206 631 грн.), 15 серпня 2024 року приблизно о 19 год. 00 хвилин ОСОБА_1 був затриманий співробітниками УСБУ в Кіровоградській області, в порядку ст. 208 КПК України.

16 серпня 2024 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Юр`євої К.С. відносно ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

03 вересня 2024 року Кропивницьким апеляційним судом винесено ухвалу про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 на особисте зобов`язання строком до 01 листопада 2024 року.

27 листопада 2024 р. у кримінальному провадженні № 0000152 від 25 червня 2024 року виконані вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним ОСОБА_1 та його захисником, складено обвинувальний акт стосовно останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1, 2 ст. 190 КК України, який 27 листопада 2024 року у відповідності до вимог ст. 291 КПК України направлено до Кіровського районного суду м. Кіровограда для розгляду по суті.

У своєму позові ОСОБА_1 стверджує, що внаслідок незаконних дій Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області, прокуратури Кіровоградської області та Ленінського районного суду м. Кіровограда йому завдано моральної шкоди.

Вважає, що у позовній заяві та матеріалах справи відсутні обґрунтування щодо незаконності дій посадових осіб УСБУ та інших відповідачів, а також висновки судової інстанції щодо такої незаконності дій та рішень посадових осіб. Зокрема, в ухвалі Кропивницького апеляційного суду від 03 вересня 2024 року судом не вказано на незаконності дій, зокрема, слідчих СВ Управління, при прийнятті процесуальних рішень, а також не відзначено про факти їх оскарження позивачем чи бездіяльності при цьому уповноважених на їх розгляд органів. Інших доказів про ухвалення судом рішення щодо незаконного взяття і тримання під вартою на час розгляду указаної справи, не надано. Ухвалою суду, на яку посилається позивач, лише забезпечено його право на оскарження та перегляд рішення щодо застосованого запобіжного заходу, в результаті чого останньому було змінено запобіжний захід на особисте зобов`язання. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину.

Позивачем не доведено фактів заподіяння йому моральної шкоди внаслідок незаконних дій УСБУ, а також не надано доказів та достатніх обґрунтувань визначеного ним розміру моральної шкоди. Позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 500 000 гривень є необґрунтованими, не доведеними та безпідставно заявленими.

04 грудня 2024 року до суду від представника Кіровоградської обласної прокуратури надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що наразі кримінальне провадження перебуває на стадії відкриття матеріалів досудового розслідування.

Позивач не надав до суду жодних доказів, які б підтверджували наявність заподіяної відповідачами шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і противоправними діями заподіювана. Твердження позивача не доведені належними та допустимими доказами, тобто позивачем не підтверджено заподіяння шкоди, як складового елементу цивільної відповідальності. Зокрема будь-які факти спричинення душевних страждань, немайнових втрат внаслідок дій чи бездіяльності/дій посадових та службових осіб органів досудового розслідування із зазначенням причинно-наслідкового зв`язку між наявними стражданнями та діями відповідачів відсутні.

06 грудня 2024 року від представника Ленінського районного суду м. Кіровограда до суду надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що оскаржуючи ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда в апеляційному порядку, позивач скористався своїм правом на оскарження процесуального рішення, гарантованим ст. 24 КПК України, та Кропивницький апеляційний суд обрав більш м`який запобіжний захід відносно позивача у кримінальному провадженні за № 0000152 від 25 червня 2024 року, а не визнав протиправними дії органів досудового слідства, прокуратури чи суду. Доказів про ухвалення судом рішення щодо незаконного взяття позивача і тримання його під вартою на час розгляду вказаної вище справи, позивачем не надано.

Позивач ОСОБА_1 не довів причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювачів та шкодою, на яку він посилається. Ухвала Кропивницького апеляційного суду від 03 вересня 2024 року, якою позивачу обрано більш м`який запобіжний захід не свідчить про протиправність дій відповідачів та завдання моральної шкоди позивачу. З огляду на зазначене вважає, що позивачем належних доказів на підтвердження наявності незаконності дій чи бездіяльності посадових осіб правоохоронних органів чи суду, причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювачів та шкодою, на яку посилається позивач, не надано.

Ухвалою суду від 23 січня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

У зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Законом України від 26 лютого 2025 р. № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав із зазначених у позові підстав.

У судовому засіданні представник Управління служби безпеки України в Кіровоградській області Іваніна І.І. заперечив проти позову із підстав, наведених у поданих заявах по суті справи.

У судовому засіданні представник Кіровоградської обласної прокуратури Правденко Ю.В. заперечила проти позову, просила відмовити.

Представники Подільського районного суду міста Кропивницького та Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000152 від 25 червня 2024 року за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1,2 ст. 190 КК України.

15 серпня 2024 року ОСОБА_1 затриманий у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України у приміщенні за адресою: м. Кропивницький, вул. Кримська, 74А.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснено, що він має право в будь-який час оскаржити в суді своє затримання, повідомлено підстави його затримання, а також, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-1 КК України.

В подальшому з метою обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, в якому вказав про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься тяжкого злочину, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування.

При застосуванні до позивача запобіжного заходу, слідчий суддя врахував обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що позивач одружений, має неповнолітню дитину 2016 року народження, однак дружина та дитина 14 жовтня 2022 року виїхали до Республіки Польща, на територію України не повертались, позивач має офіційне місце роботи, проживання, характеризуючих відомостей та інформацію про стан здоров`я підозрюваного сторонами не надано, раніше не судимий, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114- 1 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 серпня 2024 року у справі № 405/5712/24 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_1 .

До підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з 19 год. 20 хв. 15 серпня 2024 року по 13 жовтня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначено заставу у розмірі 330 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 999240 гривень.

Підозрюваним на вказане рішення слідчого судді подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 405/5712/24 рішення суду першої інстанції скасовано, клопотання слідчого задоволено частково та обрано стосовно підозрюваного, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Підозрюваного звільнено з-під варти негайно.

Підставою перебування ОСОБА_1 під вартою з 15 серпня 2024 року по 03 вересня 2024 року є ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 серпня 2024 року у справі № 405/5712/24, яка підлягала негайному виконанню після її оголошення.

Після постановлення Кропивницьким апеляційним судом рішення про скасування ухвали слідчого судді підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 202 КПК негайно звільнено з під варти.

29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, та у шахрайстві, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Згідно відповіді селищного голови Новгородківської селищної ради Кіровоградської області О. Сириця, на адвокатський запит від 25 вересня 2024 року, за інформацією начальника відділу освіти селищної ради Удовіченком О.В. неодноразово було надіслано матеріальну допомогу комунальному закладу заклад дошкільної освіти «Світлячок» та філії Ліцею Новгородківської селищної ради імені Козуля.

Згідно листа КНП КРР «Кропивницька центральна районна лікарня від 25 вересня 2024 року №746 адміністрація КНП КРР «Кропивницька ЦРЛ» звертається до голови правління БО БФПВ Богородиці Удовіченка О.В. з проханням надати благодійну допомогу у забезпеченні потреб лікарні та особисто здійснювати доставку допомоги (продукти харчування, будівельні матеріали).

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він є священнослужителем, має з позивачем дружні відносини, вони є кумами. Вказував, що на весілля сина позивача не запросили, хотіли винаймати охорону щоб його не пустили. Після арешту постраждала репутація позивача.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу ч. 2 ст. 2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Частиною 1 статті 170 ЦК України визначено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (стаття 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не доведено наявності заподіяної йому моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідачів.

Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або майнової шкоди.

Сам факт оскарження процесуальних рішень, прийнятих у кримінальному провадженні, не тягне наслідків цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії відповідачів завдали позивачу моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов до переконання, що позивачем не доведено заподіяння моральної шкоди, що є підставою для її відшкодування, отже відсутні правові підстави для задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та у задоволенні позову відмовлено, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління служби безпеки України в Кіровоградській області, Кіровоградської обласної прокуратури, Подільського районного суду міста Кропивницького, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління служби безпеки України в Кіровоградській області, місцезнаходження: 25006, м. Кропивницький, вул. Театральна, буд. 9,.

Відповідач: Кіровоградська обласна прокуратура, місцезнаходження: 25006, м. Кропивницький, пр-т. Європейський, буд. 4, .

Відповідач: Подільський районний суд міста Кропивницького, місцезнаходження: 25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 40, .

Відповідач: Державна казначейська служба України, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, .

Повний текст судового рішення складено 11.08.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова