ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/914/25Головуючий у 1-й інстанції Клим Т.П.
Провадження № 22-ц/817/772/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 8 травня 2025 року, ухвалене суддею Клим Т.П. у цивільній справі №601/914/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що постановою про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2023 року, винесеною інспектором ВП№1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказана постанова була скасована рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 січня 2024 року, а справу про адміністративне правопорушення направлено на новий розгляд до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Відповідач умисно не виконував рішення суду та не проводив тривалий час новий розгляд справи про адміністративне правопорушення, чим порушив ст. 129 Конституції України.

1 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням у порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України. Для примушення Головного управління Національної поліції в Тернопільській області до виконання рішення ним було витрачено власні кошти: 45 грн на відправку заяви 28 червня 2024 року, а також 67,50 грн на листування з Кременецьким районним судом Тернопільської області.

17 жовтня 2024 року була винесена постанова про закриття справи у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, однак за позовом ОСОБА_1 ця постанова теж була скасована рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 3 грудня 2024 року, а матеріали справи знову направлено на новий розгляд до ГУНП в Тернопільській області.

Однак, це судове рішення не виконано, новий розгляд матеріалів адміністративної справи не проведено.

Позивач вважає, що зазнав моральної шкоди внаслідок умисного і тривалого невиконання Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області остаточного судового рішення, що спричинило душевні страждання, психологічний тиск, правову беззахисність і приниження, особливо з огляду на його інвалідність ІІ групи. Також зазначає, що не може подати позов про відшкодування шкоди за незаконне притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки Головне управління Національної поліції в Тернопільській області свідомо затягує виконання рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 січня 2024 року та не проводить новий розгляд справи.

У зв`язку із наведеним просив суд стягнути з Державного бюджету України компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн, матеріальну шкоду у розмірі 112,50 грн, а також стягнути з ГУНП в Тернопільській області понесені судові витрати.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 8 травня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 000 гривень моральної шкоди, 112,50 гривень матеріальної шкоди та 2057,44 грн витрат на правову допомогу.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУНП в Тернопільській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вказує, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права, оскільки позивачем не доведено неправомірних дій ГУНП в Тернопільській області, наявність шкоди та причинного зв`язку, що є необхідними елементами для відшкодування моральної шкоди. Стягнуті судом витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю справи та ціною позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Обставини справи.

30 листопада 2023 року інспектором СРПП ВП №1 м. Тернопіль Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області Касімовим В.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №824766.

В даній постанові зазначено, що 30.11.2023 о 10 год. 18 хв. в м. Почаєві по вул. Шевченка Кременецького району водій ОСОБА_1 під час руху користувався засобом зв`язку (мобільним телефоном) за допомогою рук, під час руху не користувався ременем пасивної безпеки, чим порушив п. 2.3в, 2.9д ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 та частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. До постанови додаються відео фіксація з нагрудної відеокамери NC 200797.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову серії БАД №824766 від 30 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.5 ст. 121 КУпАП - скасовано, а матеріали справи надіслано на новий розгляд до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 31 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення ГУНП в Тернопільській області строку подання звіту про виконання рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 січня 2024 року - задоволено. Встановлено Головному управлінню Національної поліції в Тернопільській області строк для подання звіту про виконання рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 19.01.2024 у справі №601/3473/23 п`ятнадцять днів, що обчислюється з дати набрання цієї ухвали суду законної сили.

1 жовтня 2024 року ОСОБА_1 направлено до Кременецького районного суду клопотання про встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду від 19 січня 2024 року та накладення на відповідальну особу штрафу.

Постановою начальника відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області полковника поліції Степана Василечка від 17 жовтня 2024 року закрито справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 3 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. Постанову начальника відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області полковника поліції Степана Василечка про закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП - скасовано, а матеріали справи надіслано на новий розгляд до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

04 березня 2025 року Восьмим апеляційним адміністративним судом рішення Кременецького районного суду від 3 грудня 2024 у справі №601/3230/24 залишено без змін.

Станом на час розгляду даної цивільної справи у матеріалах справи відсутні докази щодо результатів нового розгляду Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 з 2017 року є особою з інвалідністю 2 групи довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 статті передбачає наявність інших випадків передбачених законом.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування (стаття 1173 ЦК України).

Оскільки ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом, посилався на спричинення йому моральної шкоди, завданої бездіяльністю ГУНП в Тернопільській області, яка полягає в несвоєчасному розгляді справи про адміністративне правопорушення, то до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме: стаття 56 Конституції України, статі 23, 1167, 1173 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Матеріалами справи підтверджено, що після скасування судом постанови про адміністративне правопорушення та направлення справи на новий розгляд ГУНП в Тернопільській області не вчинило необхідних процесуальних дій у передбачений законом строк. Замість встановлених статтею 277 КУпАП п`ятнадцяти днів, розгляд матеріалів було фактично відкладено на кілька місяців, прийняте рішення про закриття справи від 17 жовтня 2024 року скасоване як незаконне, матеріали справи про адміністративне правопорушення повторно направлено на новий розгляд до ГУНП в Тернопільській області, та на даний час не розглянуто. Така затримка виконання судового рішення не обумовлена об`єктивними причинами та свідчить про бездіяльність органу, який зобов`язаний діяти в межах та у спосіб, передбачений законом.

Саме внаслідок цієї бездіяльності, якою порушено право позивача на ефективний судовий захист, своєчасний розгляд справи про адміністративне правопорушення, позивач зазнав моральної шкоди, що виразилася у тривалих душевних стражданнях, відчутті правової невизначеності, приниженні честі та гідності, особливо з урахуванням його інвалідності ІІ групи. Тривале зволікання у розгляді справи про адміністративне правопорушення створило для нього ситуацію правової беззахисності та змусило витрачати додаткові зусилля і кошти для примушення органу влади діяти відповідно до закону.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки встановлено факт протиправної бездіяльності ГУНП в Тернопільській області, яка полягала у несвоєчасному розгляді матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та невиконанні у встановлені строки рішень суду. Така бездіяльність перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із завданням позивачу моральної шкоди. Визначений судом розмір компенсації відповідає засадам розумності та справедливості, з урахуванням характеру правопорушення, тривалості порушення прав позивача та його особистих обставин.

Доводи апеляційної скарги про відсутність неправомірної бездіяльності ГУНП в Тернопільській області спростовуються встановленими судом фактами неодноразового тривалого невиконання рішень судів, якими справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності направлено на новий розгляду до ГУНП в Тернопільській області, зволіканнями у розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Посилання ГУНП в Тернопільській області на відсутність причинно-наслідкового зв`язку є безпідставним, оскільки саме тривала бездіяльність у вигляді несвоєчасного розгляду матеріалів та ухилення від виконання обов`язків прямо спричинила моральні страждання позивача.

Щодо тверджень про неспівмірність витрат на правничу допомогу, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі витрати підтверджені належними доказами, відповідають реальному обсягу виконаної роботи та не є надмірними з урахуванням складності справи, кількості судових засідань і необхідності підготовки процесуальних документів.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційних скаргах колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції поліції в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 8 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 серпня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Гірський Б.О.