УХВАЛА

13 серпня 2025 року м. Кропивницький

справа № 393/789/23

провадження № 22-ц/4809/1126/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Чельник О.І., суддів: Єгорової С.М., Мурашка С.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мотуз Олександр Володимирович, на ухвалу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2024 рокуу цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Плов» про визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

До Кропивницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мотуз Олександр Володимирович, на ухвалу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2024 року, у якій просила поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилалася на те, що дізналась про зміст ухвали лише після 07 травня 2025 року, а саме після ознайомлення з матеріалами справи адвокатом Мотузом О.В., з яким ОСОБА_1 уклала договір про надання правничої допомоги 29 квітня 2025 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 04 червня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме запропоновано подати до апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2024 року. Позивачу також роз`яснено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

На виконання вимог ухвали ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мотуз Олександр Володимирович, подала нову редакцію клопотання про поновлення строку, у якій зазначено, що позивач не була повідомлена про факт подання її представником заяви про відмову від позову, а також їй не було відомо про постановлення оскаржуваної ухвали. Так, позивач у лютому місяці 2024 року дізналася про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від свого представника Заболотнього П.Л., однак точна дата їй не була відома. Протягом тривалого проміжку часу позивач вважала, що справа перебуває на розгляді у суді та її представник продовжує представляти її інтереси. Вказала, що про закриття провадження у справі дізналась у травні 2025 року.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, з огляду на таке.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» від 03 грудня 2003 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Оскаржувана ухвала Новгородківського районного суду Кіровоградської області постановлена 03 квітня 2024 року (а.с.81-83).

Як убачається з Єдиного реєстру судових рішень, оскаржувана ухвала Новгородківського районного суду Кіровоградської області надіслана 04 квітня 2024 року, зареєстровано 04 квітня 2024 року та забезпечено надання загального доступу 05 квітня 2024 року. Дана інформація є загальнодоступною.

Згідно з довідкою Новгородківського районного суду Кіровоградської області про доставку електронного документу в електронному вигляді «Ухвала» від 03.04.24 по справі №393/789/23 (суддя Подліпенець Є.О.) було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в її електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 04.04.2024 року 17:19:54 ( а.с.84 зворот).

Крім того, в суді першої інстанції в інтересах позивача діяв її представник адвокат Заболотній П.Л. на підставі ордеру серії ВА №1067412 (а.с.19).

Відповідно до довідки Новгородківського районного суду Кіровоградської області про доставку електронного документу в електронному вигляді «Ухвала» від 03.04.24 по справі №393/789/23 (суддя Подліпенець Є.О.) було надіслано одержувачу ОСОБА_2 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 04.04.2024 року 17:19:54 (а.с.85).

Зокрема, ОСОБА_1 була обізнана про судове провадження справи № 393/789/23 та була належним чином повідомлена про розгляд справи місцевим судом 03 квітня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.74).

Апеляційна скарга подана в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» 16 травня 2025 року, тобто після спливу більше одного року з дня постановлення ухвали суду.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25 квітня 2024 року по справі а № 990/12/24 зазначила, що саме позивач як особа, яка ініціювала процес з метою захисту своїх прав та інтересів, має бути зацікавлений у тому, щоб бути вчасно обізнаним про наслідки розгляду свого повідомлення. Водночас триваюча пасивна поведінка позивача з урахуванням наявної у нього об`єктивної можливості дізнатися про стан розгляду свого повідомлення не свідчить про намагання дотриматися строку звернення до суду в разі оскарження рішення, ухваленого за наслідками його розгляду.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Статтею 43 ЦПК України встановлені права та обов`язки учасників справи. Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом із тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням такого принципу resjudicata (правової визначеності).

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Заінтересовані особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Слід також зазначити, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина перша статті 64 ЦПК України).

В цивільному судочинстві адвокат не наділений самостійними процесуальними правами та не є стороною у справі, а лише здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. При цьому сторона у справі на свій розсуд обирає спосіб реалізації своїх процесуальних прав, звернутися до суду особисто або через представника.

Учасник судового процесу, реалізуючи свої процесуальні права має вчиняти дії з дотриманням процесуальних строків звернення до суду, тобто добросовісно користуватися своїми правами з метою недопущення настання негативних наслідків для такого учасника справи, які зумовлять докладання додаткових зусиль, направлених на поновлення, пропущеного процесуального строку.

За наведених обставин, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на неналежну роботу свого уповноваженого представника, оскільки мала вчинити дії, направлені на недопущення порушень процесуальних строків на подання апеляційної скарги, зокрема здійснювати контроль виконаної адвокатом роботи щодо належного представницького супроводу її інтересів в суді.

Узагальнюючи наведене, вказані позивачем доводи не можуть свідчити про наявність обставини, передбаченої частиною третьою статті 394 ЦПК України, яка містить вичерпний перелік випадків, за наявності яких строк на апеляційне оскарження судового рішення може бути поновлено.

З огляду на вказані обставини, враховуючи, що апеляційну скаргу подано після спливу одного року з моменту постановлення оскаржуваного судового рішення, а апеляційна скарга позивача не містить підтвердження наявності обставин, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 357, 358, 389, 390 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мотуз Олександр Володимирович, на ухвалу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2024 рокувідмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

С.І. Мурашко