441/506/25 2/441/508/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06.08.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Чорного О.С.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 1,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0091556 від 26.02.1998, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що після смерті діда ОСОБА_2 прийняла спадщину, між тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) нотаріус відмовила, через те, що правовстановлюючий документ виданий після смерті спадкодавця. В інший спосіб, як звернутись з означеним позовом до суду, вона оформити спадкових прав не може. Просила позов задовольнити.

В судове засідання позивачка не з`явилась, її представник ОСОБА_3 06.08.2025 подала заяву, в якій позов підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її довірительки.

Представник Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, 28.04.2025 міський голова ОСОБА_4 подав відзив на позовну заяву, при вирішенні спору покладається на рішення суду, просив про розгляд справи за відсутності їх представника.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Вивчивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 4, 12, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

За положеннями п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995р. № 720/95«Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст.2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Із копій паспорта ОСОБА_1 , свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 видно, що ОСОБА_1 є внучкою ОСОБА_2 .

01.12.1988 ОСОБА_2 склав заповіт, що посвідчений секретарем Родатицької сільської ради та зареєстровано в книзі нотаріальних дій за №32, згідно із яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде йому належати на день смерті, заповів внучці ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 .

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Родатичівської сільської ради народних депутатів від 10.03.1995 ОСОБА_2 було включено до списку осіб, які мають на середню земельну частку (пай) і на підставі означеної ухвали на його ім`я видано сертифікат № 266 від 07.05.1997, який від 26.02.1998 замінено на Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0091556.

Наведене свідчить, що ОСОБА_2 при житті був включений до списку осіб, які мають право на середню земельну частку (пай), йому було передано право на земельну частку (пай) розміром 1,94 умовних кадастрових гектари без контурного визначення зовнішніх меж цієї частки в натурі (на місцевості), а відтак таке право входить до складу спадщини після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийняла.

Із повідомлення державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Шаравари В.В. №101/01-16 від 06.03.2025 убачається, що позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище зазначену земельну частку (пай), оскільки правовстановлюючий документ, що посвідчує право спадкодавця на спадкове майно, виданий після його смерті.

Враховуючи наведене, а також те, що позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , що право на земельну частку (пай) площею 1,94 умовних кадастрових гектари без контурного визначення зовнішніх меж цієї частки в натурі (на місцевості), що в с. Родатичі Львівського (Городоцького) району Львівської області входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає, є підстави для визнання за позивачкою права на означену земельну частку (пай), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 5, 10, 18, 19, 247, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , прож. на АДРЕСА_1 ) право на земельну частку (пай) площею 1,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0091556 від 26.02.1998, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.