Справа № 490/7088/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., яка діє від іменні суду, розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу, виданого 15 серпня 2024 року у справі №490/7085/24,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє її представник - адвокат Матвєєв В.В., посилаючись на положення ст.ст. 173, 432 ЦПК України, звернулася до суду з заявою, в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ, виданий Центральним районним судом м. Миколаєва 15 серпня 2024 року у справі № 490/7088/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Заява мотивована тим, що дитина з червня 2025 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю - ОСОБА_1 , яка є боржником по вказаному судовому наказу.

Частиною першою статті 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 стаття 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суддя вважає посилання ОСОБА_1 на вимоги ст.ст. 173, 432 ЦПК України помилковим з огляду на передбачені цивільним процесуальним законодавством виключення для вимог про стягнення аліментів, розглянутих в порядку наказного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом, в тому числі за результатами розгляду вимог про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та вимог про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ці вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У разі відсутності підстав для відмови у видачі судового наказу, суд видає судовий наказ в якому відповідно до п.7 ч.1 ст. 168 ЦПК України суд зазначає, що не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Враховуючи, що розгляд вимог заявника в порядку наказного провадження здійснюється без судового засідання і повідомлення заявника і боржника, законом визначені процесуальні гарантії забезпечення прав сучасників провадження, передбачені ст.ст.169-173 ЦПК України.

За загальним правилом ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої ст. 161 ЦПК України, тобто крім випадків видачі судового наказу за вимогами про стягнення аліментів.

Згідно з ч.7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно з ч.8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів чи у твердій грошовій сумі, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України.

Аналіз вищезазначених норм ЦПК України дає підстави для висновку суду, що судовий наказ за результатами розгляду вимог про стягнення аліментів не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки для таких вимог законодавцем визначений особливий порядок перегляду судового наказу.

Крім того, частиною 4 статті 273 ЦПК України визначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Аналіз наведених норм закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з матір`ю, з якої стягуються аліменти на утримання дитини на користь батька, є істотною обставиною та може слугувати підставою для звернення матері до суду з позовом про звільнення її від сплати аліментів.

Суд наголошує, що за змістом статті 432 ЦПК України дослідженню підлягають не обставини припинення обов`язку за судовим рішенням, а докази припинення такого обов`язку.

В свою чергу, ухвалення рішення суду про звільнення від сплати аліментів може бути підставою для звернення до суду із заявою в порядку ст. 432 ЦПК України, якою регламентовано порядок та підстави для визнання виконавчого документа, яким у тому числі є судовий наказ, таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про визнання судового наказу Центрального районного суду м.Миколаєва від 15.08.2024 року таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно суд вважає необхідним роз`яснити ОСОБА_1 право звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або звільнення від їх сплати чи з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 161, 170, 173, 432 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про визнання судового наказу, виданого 15 серпня 2024 року у справі №490/7085/24 таким, що не підлягає виконанню.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів чи з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Черенкова