Справа № 761/1981/21
Провадження № 6/761/95/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савчук Ю.Н.

при секретарі судового засідання Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2023 року до суду надійшла зазначена заява та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2023 року була передана до провадження судді Макаренко І.О.

Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №01-08-1094 від 14.04.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025 року в провадження судді Савчук Ю.Н. надійшла цивільна справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 04.06.2010 року у цивільній справі №2-8239/10 задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 143 748,88 доларів СЩА, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на день подання позову 1 150 781,66 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн.

При цьому, 17.07.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір №GL48N718070_1_3 про відступлення прав вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі за кредитним договором №758966/ФЛ від 30.01.2008.

Ухвалою суду від 18.04.2025 року було прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак зі змісту поданої заяви вбачається, що останній у ній просив суд розглянути заяву за його відсутності.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява про заміну стягувача у виконавчому листі, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 04.06.2010 року у цивільній справі №2-8239/10 позов Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 7773,33 грн. та 197,73 грн. судових витрат , а всього 7971,06 грн.

Згідно Договору № GL48N718070_І_3 про відступлення прав вимоги від 17.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 509, право вимоги за Кредитним договором №758966/ФЛ від 30.01.2008, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Пунктом 1 договору GL48N718070_І_3 передбачено, що за цим договором Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до наданого заявником витягу з реєстру до Договору № GL48N718070_І_3 від 17.07.2020, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/1278-Н від 29.08.2007 року.

Як вбачається із Додатку № 1 до цього Договору про відступлення права вимоги від 30.09.2020 року №GL48N718070_blank_01, в переліку боржників, права вимоги до яких відступлено, наявна інформація щодо позичальника ОСОБА_1 та вказано номер та дату кредитного договору - №758966/ФЛ від 30.01.2008.

Відповідно до п. 2 цього Договору новий кредитор набув усіх прав кредитора за основними договорами в день укладення цього Договору.

На виконання вимог п.4 цього Договору новий кредитор сплатив на користь первісного кредитора грошові кошти в сумі 4 909 090,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, наявними у матеріалах справи.

Таким чином, на підставі Договору №GL48N718070_1_3 про відступлення прав вимоги від 17.07.2020 до ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» як до нового кредитора перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до положень ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Так, судом встановлено, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі №2-8239/10 ухвалено 04.06.2010 року.

Рішення набрало законної сили та 23.04.2013 року на його примусове виконання стягувачу було видано виконавчий лист, про що свідчить відповідна розписка представника ПАТ «КБ Надра» Масленнікової Т.М., яка діяла на підставі Довіреності від 19.11.2020 №13-11-15344, яка наявна в матеріалах справи.

Як вбачається із відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) № 10592/02-64/1085 від 26.08.2022, на виконанні у Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-8239/10 від 22.04.2013, виданого Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» 1 152 604,66 грн.

Станом на 04.06.2010 року була чинною редакція частини першої статті 22 Закону № 606-XIV, згідно з якою виконавчі документи могли бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Строк пред`явлення виконавчих документів до виконання в редакції ст. 12 Закону № 1404-VIII від 2 червня 2016 року становить три роки.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення (частина четверта статті 12 Закону про виконавче провадження).

Після переривання перебіг строку починається заново. Час, що минув до переривання строку до нового строку не зараховується. Строк, який минув станом на момент виникнення обставин, що зумовили його переривання, перериватися не може.

07.08.2015 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9. ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, встановлений Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався у зв`язку із пред`явленнм його до виконання.

Таким чином, новий строк пред`явлення виконавчого документа до виконання розпочав свій перебіг з 08.08.2015 та закінчився 08.08.2016.

Встановлений ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року трьохрічний строк пред`явлення виконавчих документів до виконання не може бути застосований з огляду на те, що його встановлено законом, на момент набрання чинності яким, 05.10.2016 року, такий строк вже сплив.

Клопотання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником також не подано.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Отже, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливо лише, якщо строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив, крім випадків одночасного звернення із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанови Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128).

При цьому суд зазначає, що виконавчий лист у даній справі отримано представником первісного стягувача ПАТ «КБ «Надра» 23.04.2013., однак з цього моменту до отримання даної заяви судом пройшло понад 10 років. 17.07.2020 року на підставі Договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_1_3 укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло статусу нового кредитора. Проте доказів того, що з цього часу по момент звернення із заявою до суду заявником чинилися якісь дії, щоб дізнатися про хід виконавчого провадження у справі, не подано. Представником заявника направлено відповідний адвокатський запит органу ДВС лише 22.08.2022. При цьому, звертаючись із заявою про заміну сторони у виконавчому листі, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» одночасно не зверталося до суду з клопотанням про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа, вважається поданою у межах установленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє в задоволенні цієї заяви.

До процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, належить звернення судових рішень до виконання, виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, мирова угода в процесі виконання, відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання, зупинення виконання судового рішення, тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу, оголошення розшуку боржника або дитини, привід боржника, вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, заміна сторони виконавчого провадження, визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, поворот виконання рішення, постанови (розділ VІ ЦПК України та розділ V ГПК України).

Отже, видача дубліката виконавчого документа є процесуальним питанням, пов`язаним з виконанням судових рішень (стаття 370 розділу VI ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року), яке Законом від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII винесено в розділ ХІІІ «Перехідні положення» чинної редакції ЦПК України у зв`язку із запровадженням порядку видачі судом виконавчого документа в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Під час вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року в справі № 2-1196/11, від 01 липня 2024 року в справі № 183/4446/13, від 14 грудня 2022 року в справі № 2-1380/08 (провадження № 61-10540св22) та ін.).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) виснувала, що в разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою в межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє в задоволенні цієї заяви.

У постановах Верховного Суду від 01 березня 2023 року в справі № 433/1335/14 (провадження № 61-12614св22), від 19 липня 2022 року в справі № 750/13088/14 (провадження № 61-2110св22), від 20 травня 2022 року в справі № 1005/7133/2012 (провадження № 61-21381св21), від 21 липня 2021 року в справі № 635/2225/13 (провадження № 61-7731св21), від 18 листопада 2020 року в справі № 263/4331/18 (провадження № 61-8286св20) визначено, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який має обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

У заяві ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» ставиться питання і про видачу дубліката виконавчого листа з посиланням на те, що у матеріалах кредитної справи, яка була передана йому як новому кредиторові, та, відповідно, правонаступнику стягувача, на виконання умов Договору про відступлення права вимоги виконавчий лист № 2-8239/10 був відсутній. Виконавче провадження НОМЕР_2 з виконання вказаного виконавчого листа суду завершене 07.08.2015 року, матеріали виконавчого провадження знищено, а відтак відбулася втрата виконавчого листа.

Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем та, відповідно, його правонаступником, пропущено, клопотання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання заява не містить, у суду відсутні встановлені процесуальним законом підстави для видачі дубліката виконавчого документа.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Велика Палата ВС у постанові від 08.02.2022 року у справі № 2-7763/10 виснувала, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження немає й підстав для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання немає і підстав для процесуального правонаступництва.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами факту наявності відкритих виконавчих проваджень, з примусового виконання виконавчого листа по справі 2-10107/10 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості; крім того, у разі відсутності відкритих виконавчого провадження, будь-яких посилань чи вимог щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа вказана заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні не містить, а отже звернення із заявою, яка містить вимогу про заміну сторони стягувача у виконавчому листіта видачу дубліката виконавчого листа відбулося поза межами строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Крім того, реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, а тому правові підстави для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні - відсутні.

У зв`язку із викладеним суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 42, 48, 55, 77, 81, 89, 442, 260-261, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого листа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: