Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/348/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

12 серпня 2025 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючого судді Павленка Р.М.;

за участі:

секретаря Папенко О.О.;

представника позивача ОСОБА_1 (не з`явилася);

відповідача ОСОБА_2 (не з`явився);

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

Заочним рішенням Ржищівським міським судом Київської області від 06.02.2025, ухваленим у справі №374/348/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №466692-КС-001 від 09.06.2023, задоволено позов; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 44645,44 грн., а також стягнуто понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

13.03.2025 до Ржищівського міського суду Київської області надійшла заявавід відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 18.03.2025 заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху.

18.03.2025 відповідачу надіслано Ухвалу суду, за новою адресою вказаною в заяві про перегляд заочного рішення. Ли ст повернувся від АТ Укрпошта до канцелярії суду 07.05.2025 з відміткою: за закінченням терміну зберігання.

15.04.2023 на виконання вказаної ухвали до суду надійшла заява щодо виконання ухвали судді.

Ухвалою від 17.04.2025 Ржищівського міського суду Київської області прийнято до провадження заяву про перегляд заочного рішення, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 29.04.2025.

21.04.2025 відповідачу надіслано Ухвалу суду, Лист повернувся від АТ Укрпошта до канцелярії суду 07.05.2025 з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.

Ухвалою від 29.04.2025 Ржищівського міського суду Київської області заяву відповідача ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення задоволено; скасовано заочне рішення Ржищівського міського суду Київської області від 06.02.2025 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначено судовий розгляд на 29.05.2025.

Про дату, час і місце судового засідання повідомлено учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом надсилання судової повістки на нову вказану відповідачем адресу, повідомлену в заяві про перегляд заочного рішення.

Відповідач не подав відзив на позовну заяву, неодноразово проігнорував надіслану йому судову повістку та без поважних причин не зявився на судові засідання, не повідомив причини своєї відсутності на судовому розгляді.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування суджового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про заочний розгляд справи.

Обставини, встановлені судом.

02.10.2024 до Ржищівського міського суду Київської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 466692-КС-001 від 09.06.2023 у сумі 44645,44 грн, а також стягнення понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що 09.06.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 466692-КС-001 про надання кредиту в розмірі 15000 грн. Договір було укладено шляхом підписання Електронним Підписом Клієнта у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Строк кредитування 24 тижні, дата повернення кредиту 24.11.2023, стандартна процентна ставка в день 2,00000000, знижена процентна ставка в день 1,15011689, орієнтовна реальна процента ставка 9168,16% річних, комісія за надання кредиту 2250 грн.

У п. 3.2.3. Договору міститься графік платежів за кредитом (за припущення, що Позичальник буде його дотримуватися і застосовуватиметься знижена процентна ставка).

На виконання умов вказаного Договору ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання виконало повністю, що підтверджується наданою АТ «Таскомбанк» випискою з особового рахунку ОСОБА_2 за період з 09.06.2023 по 24.11.2023.

Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував з істотними порушеннями умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не у повному обсязі або не сплачуючи взагалі.

Всупереч умовам Договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості за кредитом та процентами у строки, вказані у договорі (зокрема у графіку платежів).

Відповідно до Розрахунку заборгованості за кредитним договором № 466692-КС-001 станом на 16.09.2024 розмір заборгованості 44645,44 грн, яка складається з: заборгованості за процентами 43057,64 грн; заборгованості за комісією 1587,80 грн..

На виконання умов вказаного Договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання виконало повністю.

У свою чергу ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання виконував з істотними порушеннями умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не у повному обсязі або не сплачуючи взагалі.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просить стягнути заборгованість з відповідача в судовому порядку.

Заочним рішенням Ржищівським міським судом Київської області від 06.02.2025 ухваленим у справі №374/348/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №466692-КС-001 від 09.06.2023, задоволено позов; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 44645,44 грн., а також стягнуто понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

13.03.2025 до Ржищівського міського суду Київської області надійшла заявавід відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

Відповідач у вказаній заяві просить прийняти до розгляду Ржищівського міського суду Київської заяву відповідача про перегляд заочного рішення ухваленого 06.02.2025 та вирішити питання щодо відкриття провадження по даній справі; повідомив місце його фактичного проживання: АДРЕСА_1 ; вважає, що є поважними причини несвоєчасного подання цієї заяви щодо перегляду вищевказаного заочного судового рішення через:

а) неправильне написання відповідальними особами Ржищівського міського суду адреси на поштовому конверті;

б) неповідомлення позивачем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»місця фактичного проживання відповідача;

просить поновити йому строк на подання даної заяви, оскільки переконаний в поважності причин несвоєчасного отримання копії заочного судового рішення від 06.02.2025;

врахувати, що після детального ознайомлення із матеріалами справи обовязково здійснить та подасть письмове доповненя своїх доводів та міркувань, щодо їх взяття до відома за результатами перегляду вищевказаного заочного судового рішення, яким повністю задоволено позовні вимоги позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №4666-КС001 від 09.06.2023 у розмірі 44 645,44 грн, а також судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Судом встановлено: що в кредитному договорі № 466692-КС-001 від 09.06.2023 укладеному між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_2 , вказана адреса проживання: АДРЕСА_1 ; В паспорті вказане: місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою відкриття провадження у справі №374/348/24 у порядку передбаченому ст. 187 ЦПК України, Ржищівським міським судом було надіслано Запит органу державної влади, підприємства, установи, організації щодо доступу до персональних даних до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області.

Повноваження з реєстрації місця проживання з 04.04.2016 року делеговані органам місцевого самоврядування, для перевірки актуальності інформації про реєстрацію місця проживання необхідно звертатися до органу реєстрації (відповідного реєстру територіальної громади).

04.11.2024 Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, надіслав відповідь до Ржищівського міського суду Київської області, про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : АДРЕСА_3 , зареєстровано 11.06.2021.

18.08.2022 на засіданні виконавчого комітету Ржищівської міської ради було прийнято рішення про перемейнування 36-ти вулиць та провулків населених пунктів громади. Серез них вулиця Гагаріна, її перейменували на вулицю Космічна. Тому відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, містила назву АДРЕСА_3 .

Тому твердження відповідача «неправильне написання відповідальними особами Ржищівського міського суду адреси на поштовому конверті» є нікчемним. Відповідальні особи Ржищівського міського суду Київської областідіяли в межах своїх компетенцій. Листи з Ухвалами та судовими повістками надсилалися за адресою встановленою Ржищівським міським судом Київської області, надісланою на вимогу суду уповноваженим на це державним органом: Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області.

Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у позовній заяві вказав адресою відповідача: вулицю Юрія Гагаріна керуючись інформацією наявною в паспорті в позначці: Місце проживання зареєстровано за адресою.

Відповідач просив суд: «врахувати, що після детального ознайомлення із матеріалами справи обов`язково здійснить та подасть письмове доповненя своїх доводів та міркувань, щодо їх взяття до відома за результатами перегляду вищевказаного заочного судового рішення, яким повністю задоволено позовні вимоги позивача.»

18.03.2025 Ржищівським міським судом Київської області було прийнято Ухвалу про залишення заяви без руху та надано п`ять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.

18.03.2025 Ржищівським міським судом Київської області було надіслано Ухвалу про залишення заяви без руху, відповідачеві на вказану ним адресу:АДРЕСА_1 . Однак він не отримав, конверт повернувся до суду з позначкою: за закінченням терміну зберігання».

15.04.2025 до Ржищівського міського суду Київської області надійшла Заява щодо виконання ухвали судді від відповідача. Відповідач стверджує, що про Ухвалу він «знову дізнався випадково 11.04.2025», тому довго не виконував Ухвалу суду.

Однак з цього слідує, що відповідач сам собі протирічить і сам вирішує коли і які листи йому отримувати.

Ржищівським міським судом Київської області було прийнято до провадження Заяву відповідача про перегляд заочного рішення та надано відповідачу можливість використати свої процесуальні права та виконати свої процесуальні обов`язки: подати відзив на позовну заяву, з`явився на судових засіданнях.

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення прийнято до провадження, Справу №374/348/24 призначено до судового розгляду на 29.04.2025.

29.04.2025 сторони на судове засідання не з`явилися. Судовий розгляд перенесено: на 29.05.2025, 17.06.2025, 01.07.2025, 12.08.2025. Ухвали та судові повістки надсилалися судом за адресою: АДРЕСА_1

Однак, відповідач за надані йому судом чотири місяці проігнорував свої обов`язки та не скористався своїми правами: відзиву на позовну заяву не надіслав, на судові засідання не з`явився.

Лише 28.05.2025 до Ржищівського міського суду Київської області надійшла нічим не підтверджена телефонограма від відповідача, про те, що він не може з`явитись в судове засідання, яке мало відбутися 29.05.2025, у звязку з поганим самопочуттям. Однак не було надано доказів, які підтвердили б дійсність даного повідомлення.

Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 466692-КС-001 позичальника ОСОБА_2 , відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату кредиту на суму 20 500 грн.

Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в пункті 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 по справі№127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та обо суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Отже у справі, що розглядається предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет.

З огляду на положення вище вказаного законодавства можливо дійти висновку, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, їх укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із матеріалів справи вбачається, що кредитодавцем використовувався електронний договір та застосування цифрового підпису. Ідентифікація особи відбувалася за допомогою використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Наведене свідчить про належне укладення між відповідачем та позивачем кредитного договору шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін, умови яких кредитодавцем були виконані. Відповідач свої зобов`язанні за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконав.

Норми права, застосовані судом.

Глава 11 Розділу ІІІ ЦПК України регулює порядок заочного розгляду справ у цивільному судочинстві.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно із ч.2 ст. 281. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно із ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 та 3 ст. 288 ЦПК України передбачено, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Тлумачення статей 284, 287, 288 ЦПК України дає змогу зробити висновок, що ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який виніс заочне рішення, за заявою відповідача). При цьому апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 289 ЦПК України, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

За ч. 2 ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» визначає порядок розкриття банками банківської таєжмниці. Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємгицю, розкривається банками за рішенням суду.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 54 ст. 1 ЗУ «Про платіжні послуги», платіжна інструкція розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові ВС від 11.09.2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

Згідно із абз. 1 п. 5.3. Положення №254, Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях, зокрема, такі регістри як особові рахунки та виписки з них

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов ВС у постанові від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18 та від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц.

Згідно з правовою позицією Верховного суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу».

Відповідно достатті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності достатті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію».

Згідно із ст. 43 учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

2. Учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ст. 182 ЦПК України:

1. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

2. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

3. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Варто зауважити, що у справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод і зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправданим унаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Суд дійшов висновку стосовно відсутності в законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції. Проаналізувавши принцип розумності строків крізь практику його невиконання, можемо стверджувати, що основним видом порушення їх застосування є затягування провадження, яке можна розглядати як діяння суду або учасників судового процесу, через недосконалість законодавства чи недобросовісну поведінку, що призводять до невиправданого зволікання в учиненні окремої процесуальної дії та, як наслідок, до відтермінування ухвалення судом рішення, яким закінчується розгляд справи чи його виконання. З огляду на вищенаведений матеріал, доцільно розглянути питання відповідальності за порушення принципу розумності строків у цивільному процесі.

Відповідно до положень ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами і зловживання процесуальними правами не допускається. Серед можливих варіантів зловживання процесуальними правами, що істотно впливають на розумність строків, можна виділити подання скарг, клопотань і заяв, які не мають підстав для обґрунтування причини їх подання, подання декількох позовів з одних і тих самих причин чи подання завідомо безпідставного позову тощо

Згідно із ст. 128 ЦПК України:

1. Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

2. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

3. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

4. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

5. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

6. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

7. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

8. Днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Згідно із ч.11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 130 ЦПК України:

1. У випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

2. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

3. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

4. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

5. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

6. Якщо особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка може бути надіслана за місцем її роботи.

7. Якщо учасник справи перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються йому під розписку адміністрацією місця утримання учасника справи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цього учасника справи до суду.

8. Особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

9. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

10. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із ст. 223 ЦПК України:

1. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

2. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

3. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

4. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

5. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Оцінка судом аргументів сторін, доказів.

Згідно із ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за кредитним договором.

Варто відзначити, що відповідач не оспорює використання кредитних коштів.

Згідно із ст. 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610,611 ЦК України).

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, отримані кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, згідно статей 526, 1054ЦК України з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в розмірі 44 645,44 грн., яка підтверджена розрахунком позивача та відповідачем не спростована.

Відтак позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідач не скористався можливістю надати суду свій розрахунок заборгованості, який би він вважав правильним.

Заперечуючи позовні вимоги позивача, відповідач разом з тим активно користувався кредитними коштами, що вбачається з виписки з особового рахунку, що міститься в банківській таємниці, надісланої на вимогу суду АТ «ТАСКОМБАНК».

Таким чином, відповідач скористався своїми процесуальними правами настільки, наскільки вважає це за потрібне. Суд не може вимагати від відповідача надати додаткові докази, оскільки це буде порушенням принципу змагальності.

Неявкою до судового засідання відповідача є його фактична відсутність, як відповідача під час розгляду справи. До того ж необхідно враховувати, що неявкою відповідача є його особиста відсутність, а також відсутність його представника. Так відповідно до ст. 38 ЦПК: Сторони можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника, та ст. 44 ЦПК: можливості вчинення представником усіх процесуальних дій від імені особи, яку він представляє, отже, у ч. 1 ст. 224 ЦПК законодавець має на увазі під неявкою відповідача його особиста відсутність, а також відсутність його представника.

Якщо розглянути наслідки неявки у судове засідання сторін судового процесу з боку цивільного провадження, які визначені статтею ст. 233 ЦПК України варто особливу увагу звернути до ч. 4 У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином суд дійшов думки про необхідність постановити заочне рішення в даній справі.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК «…Особи, які беруть участь у справі, зобов?язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов?язки». Зазначене свідчить, що заочне провадження є однією з гарантій позивача на отримання своєчасного судового захисту своїх прав, а також значно зменшує можливості відповідача зловживати своїми процесуальними правами, зокрема, шляхом затягування процесу розгляду справи.

Отже під час перебування справи на розгляді в суді, відповідач неодноразово без поважних причини не з`являвся в судові засідання, що призводить до невиправданого затягування розгляду справи та порушення прав учасників процесу, зокрема позивача.

Не зважаючи на те, що суд неодноразово переносив розгляд справи на місяць однак, відповідач продовжує не з`являтись в судові засідання, ігноруючи судові повістки і при цьому не надає доказів, що підтверджує поважність причин його неявки, що свідчить про зловживання ним своїх процесуальних прав, свідоме ігнорування судового виклику та затягування судового процесу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач мав достатньо часу підготувати відзив, пояснити свою позицію в справі, з явитися на судовий розгляд, надати докази, однак свідомо відмовився.

Оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 4, 11, 12, 13, 27, 44, 76-81, 84, 89, 128-130, 141, 182, 223, 280, 281, 287-289 ЦПК України, на підставі статей 11, 509, 519, 525, 526, 529, 610, 611, 625 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором № 466692-КС-001 від 09.06.2023 у розмірі 44 645,44 грн (сорок чотири тисячі шістсот сорок п`ять гривень сорок чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати (витрати зі сплати судового збору) в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Апеляційна скарга на повторне заочне рішення може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, оф. 411;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.М. Павленко