Справа № 673/531/25
Провадження № 2/673/416/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"11" серпня 2025 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді - Грицишиної Л.В.

з участю:

секретаря судового засідання - Осієвської Н.В.,

розглянувши в м. Деражня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

19 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - ТОВ «Цикл Фінанс») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3716 від 26.04.2019 року, яка утворилась на день звернення до суду у розмірі 39 841 грн. 88 коп., з яких: 23 801 грн. 10 коп. сума боргу по тілу кредиту, 3 405 грн. 69 коп. сума боргу по відсотках, 11 656 грн. комісії, 842 грн. 15 грн. збитки від інфляції, 136 грн. 94 коп. 3 % річних та стягнути судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 26.04.2019 року Акціонерне товарство «Банк Кредит Дніпро» (далі АТ «Банк Кредит Дніпро») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 3716. За умовами цього кредитного договору ОСОБА_1 були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 24 800 грн. строком на 24 місяця, з кінцевим терміном повернення 26.04.2021 року. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 4.7% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом є фіксована та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0.001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56.0% річних. Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». ОСОБА_1 зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитними та комісії та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Однак, в подальшому відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення наданого їй кредиту.

15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №15/12/2021, за умовами якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 3716 від 26.04.2019 року, укладеним із ОСОБА_1 .

Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 по вищевказаному кредитному договору.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором № 3716 від 26.04.2019 року, у неї утворилась заборгованість у розмірі 39 841 грн. 88 коп., з яких: 23 801 грн. 10 коп. сума боргу по тілу кредиту, 3 405 грн. 69 коп. сума боргу по відсотках, 11 656 грн. комісії, 842 грн. 15 грн. збитки від інфляції, 136 грн. 94 коп. 3 % річних .

Тому ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою судді від 22 травня 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом відправки рекомендованих повідомлень за місцем його реєстрації та розміщенням на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про її виклик. Відзиву на позов не подала, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.

За ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, згідно ст.281 ЦПК України.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.04.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3716.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 на її особовий рахунок були перераховані кредитні кошти на в сумі 24 800 грн. строком на 24 місяці, з кінцевим терміном повернення 26.04.2021 року. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 4.7% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом є фіксована та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0.001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56.0% річних.

За умовами кредитного договору №3716 від 26.04.2019 року, ОСОБА_1 зобов`язалася повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк, а також сплатити відсотки за весь строк користування кредитними коштами.

Однак ОСОБА_1 з урахуванням часткового погашення кредиту у розмірі 998 грн. 90 коп., в повному обсязі свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані кошти, внаслідок чого у неї перед кредитором виникла заборгованість за вказаним кредитним договором.

15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №15/12/2021, за умовами якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 3716 від 26.04.2019 року, укладеним із ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №15/12/2021 від 15.12.2021 року, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3716 від 26.04.2019 року в розмірі 38 862 грн. 79 коп.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи факт підписання відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору шляхом накладення особистого письмового підпису, суд вважає, що укладення кредитного договору №3716 від 26.04.2019 року відбулось, відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 24 800 грн. Відповідачем кредитний договір не оспорювався.

Отже, досліджені судом докази свідчать про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань.

За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Надані позивачем: договір факторингу №15/12/2021 від 15.12.2021 року, акт приймання-передачі до вказаного договору, а також платіжні документи свідчать про те, що ТОВ «Цикл Фінанс» набуло у встановленому законом порядку право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3716 від 26.04.2019 року.

Отже, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Цикл Фінанс» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до основних засад цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (частина перша статті 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, у якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач.

Відповідач не заперечувала факт отримання кредиту, користування кредитними коштами та заявлений позивачем борг по тілу кредиту, відсотках та комісії в сумі 38 862 грн. 79 коп., не спростовувала надані позивачем докази, жодних заперечень проти доводів позивача не надходило. Судом також не встановлено неправильність цього розрахунку, а отже, наявні підстави для стягнення суми боргу з відповідача.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» слід стягнути заборгованості за кредитним договором № 3716 від 26.04.2019 року 38 862 грн. 79 коп., з яких: 23 801 грн. 10 коп. сума боргу по тілу кредиту, 3 405 грн. 69 коп. сума боргу по відсотках, 11 656 грн. комісії.

Крім того, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, представник позивача просив стягнути з відповідача також 3 % річних, розрахунок яких здійснив з 15.12.2021 по 23.02.2022, та інфляційні втрати, які були розраховані відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Відповідно до розрахунку заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за період з 15.12.2021 по 23.02.2022, тобто до введення в Україні воєнного стану в розмірі 842 грн. 15 коп. та 3% річних в розмірі 136 грн. 35 коп. грн.

Судом встановлено, що розрахунок позивача відповідає заявленому періоду.

Водночас, відповідно до положень ч. 1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, за винятком випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Також суд враховує, що на момент подання позовної заяви вже діяв пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положення ЦК України, якими передбачено звільнення боржників від обов`язку сплачувати інфляційні втрати та 3% річних у період дії воєнного стану та протягом тридцяти днів після його припинення або скасування. Вказані положення мають характер норм, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 перед ТОВ «Цикл Фінанс».

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на наступне.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.03.2025 року між адвокатом Дорошенко М.А. та ТОВ «Цикл Фінанс» був укладений договір про надання правової допомоги №43453613/1, крім того було укладено ще додаткова угода №3716/ до договору №43453613/1 від 25.03.2025 року.

Згідно детального опису робіт та акту №3716/ про підтвердження факту надання правничої допомоги від 23.04.2025 року вбачається, що вартість наданих адвокатом Дорошенко М.А. юридичних послуг щодо підготовки позовної заяви ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором становить 6 000 грн.

Враховуючи, що позов задоволено частково, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» слід стягнути 5 852,55 грн. понесених на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 362 грн. 87 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором №3716 від 26.04.2019 року в розмірі 38 862 грн. 79 коп., з яких: 23 801 грн. 10 коп. сума боргу по тілу кредиту, 3 405 грн. 69 коп. сума боргу по відсотках, 11 656 грн. комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» 2 362 грн. 87 коп. судового збору та 5 852,55 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», місце знаходження: вул. Авіаконструктора І. Сікорського, 8, м. Київ, 04112, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Текст рішення складено 13.08.2025 року.

Суддя: Л. В. Грицишина