Справа № 646/2569/25
№ провадження 2/646/2311/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.08.25 м. Харків
Основ`янський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Янцовської Т.М.,
з участю секретаря Григоренко І.Б.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Основ`янського районного суду м. Харкова цивільну справу № 646/2569/24 за позовною заявою Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради, Державної екологічної інспекції у Харківській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення (незаконною порубкою лісу),-
26.03.2025 року до Основ`янського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради, Державної екологічної інспекції у Харківській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення (незаконною порубкою лісу).
Вироком Основ`янського районного суду м. Харкова від 22.10.2024 року у справі № 646/7562/24 ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вироку Основ`янського районного суду м. Харкова від 22.10.2024 року у справі № 646/7562/24 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.05.2024 року приблизно о 07 год. 51 хв. з метою незаконної порубки дерев у лісі, прибув на територію Бабаївського лісництва філії «Жовтневе лісове господарство» ДП «Ліси України», а саме в квартал 22 виділ 9, де у порушення вимог ст.ст. 4, 69 Лісового кодексу України, п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», не маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів - лісорубного або лісового квитка, тобто не маючи права здійснювати порубку дерев державної форми власності, умисно та протиправно, керуючись власним корисливим мотивом, шляхом спилювання дерев бензопилою марки «ДОКА ланцюгова бензопила БЛ-241», яку заздалегідь приготував для вчинення злочину, тобто повного відокремлення дерева породи сосна звичайна (сирородюча) від його кореня, здійснив незаконну порубку у лісі 7 (семи) сироростучих дерев породи «Сосна звичайна», загальна вартість яких складає 45018,19 грн. Після чого, ОСОБА_1 було виявлено на місці вчинення незаконної порубки лісу працівниками Департаменту патрульної поліції у Харківській області, таким чином останній спричинив, згідно із таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу», збитки державі на загальну суму 45018,19 грн, що є істотною шкодою.

Водночас під час досудового розслідування та судового розгляду позов про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 45018,19 грн не заявлявся, унаслідок чого завдана матеріальна шкода залишається не відшкодованою, а іншого способу стягнення вказаної шкоди, ніж у судовому порядку, законодавством не передбачено.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 7 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 07.04.2025 року провадження у цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався.

Від сторін не надійшли заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвалою суду від 12.08.2025 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Судом встановлено, що Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради, Державної екологічної інспекції у Харківській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення (незаконною порубкою лісу).

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що Слобідською окружною прокуратурою м. Харкова Харківської області підтримано публічне обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 від 17.05.2024 року за ч. 1 ст. 246 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вироком Основ`янського районного суду м. Харкова від 22.10.2024 року у справі № 646/7562/24 ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вироку Основ`янського районного суду м. Харкова від 22.10.2024 року у справі № 646/7562/24 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.05.2024 приблизно о 07 год. 51 хв. з метою незаконної порубки дерев у лісі, прибув на територію Бабаївського лісництва філії «Жовтневе лісове господарство» ДП «Ліси України», а саме в квартал 22 виділ 9, де у порушення вимог ст.ст. 4, 69 Лісового кодексу України, п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», не маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів - лісорубного або лісового квитка, тобто не маючи права здійснювати порубку дерев державної форми власності, умисно та протиправно, керуючись власним корисливим мотивом, шляхом спилювання дерев бензопилою марки «ДОКА ланцюгова бензопила БЛ-241», яку заздалегідь приготував для вчинення злочину, тобто повного відокремлення дерева породи сосна звичайна (сирородюча) від його кореня, здійснив незаконну порубку у лісі 7 (семи) сироростучих дерев породи «Сосна звичайна», загальна вартість яких складає 45018,19 грн. Після чого, ОСОБА_1 було виявлено на місці вчинення незаконної порубки лісу працівниками Департаменту патрульної поліції у Харківській області, таким чином останній спричинив, згідно із таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу», збитки державі на загальну суму 45018,19 грн, що є істотною шкодою.

Водночас під час досудового розслідування та судового розгляду позов про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 45018,19 грн не заявлявся, унаслідок чого завдана матеріальна шкода залишається не відшкодованою, а іншого способу стягнення вказаної шкоди, ніж у судовому порядку, законодавством не передбачено.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 7 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Водночас відповідно до листа Державної екологічної інспекції у Харківській області від 29.01.2025 року за № 318-14-16 Державна екологічна інспекція у Харківській області до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою лісу не зверталась.

Крім того, Слобідська окружна прокуратура м. Харкова Державної екологічної інспекції у Харківській області зверталась до Харківської міської ради з листами № 54-111-6867вих-24 від 26.12.2024 року та № 54-112-721вих-25 від 11.02.2025 року із зазначенням виявлених порушень інтересів держави, однак відповіді від Харківської міської ради до прокуратури не надходили, що свідчить про бездіяльність та самоусунення Харківської міської ради в захисті порушених інтересів держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Лісового кодексу України усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Згідно ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Лісового кодексу України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону.

Статтею 65 Лісового кодексу України встановлено, що використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 Лісового кодексу України заготівля деревини (порубки) належить до спеціального використання лісових ресурсів.

Умови і механізм спеціального використання лісових ресурсів визначено порядком спеціального використання лісових ресурсів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється на лісових ділянках, які виділяються для цієї мети, без надання земельних ділянок.

Згідно ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Умови і механізм видачі лісорубного або лісового квитка як спеціального дозволу на використання лісових ресурсів визначено Порядком видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007.

Відповідно до п. 1 ст. 105 Лісового кодексу України особи, винні у незаконному вирубуванні дерев, несуть відповідальність за порушення лісового законодавства.

Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Згідно з вимогами ст.ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до вимог п. «д» ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов`язані компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище.

Відповідно до частини першої статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Частиною другою статті 68 цього Закону встановлено перелік порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища, за які може наступати відповідальність.

Згідно з частиною третьою, четвертою статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Частиною першою статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

Відшкодування збитків завданих унаслідок порушення екологічного законодавства здійснюється у спосіб відновлення майнового стану суб`єктів екологічних правовідносин за рахунок інших суб`єктів, правопорушників вимог екологічного законодавства і має компенсаційний характер, а також застосовується як вид майнової відповідальності, екологічно-правова санкція відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», як за порушення екологічно- правових зобов`язань у межах договірної відповідальності, так і за порушення встановлених вимог щодо раціонального використання природних ресурсів, охорони довкілля та забезпечення екологічної безпеки у межах позадоговірної відповідальності.

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої слідує, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі елементи: неправомірність поведінки особи (неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії); наявність шкоди. (під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо)); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки; вина особи, що завдала шкоду.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» незаконно добута деревина може бути результатом незаконної порубки лісу, за скоєння якої наступає кримінальна відповідальність. Визнається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Згідно зі ст. 107 Лісового кодексу України громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства внаслідок незаконної порубки повинен нести відповідач, який в судовому порядку був визнаний винним.

Наявний склад усіх необхідних елементів, визначених ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Згідно із приписами ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються до спецфондів Державного, обласних та місцевих (сільського, селищного, міського) бюджетів за місцем скоєння правопорушення.

При цьому джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя 70 відсотків.

Пунктом 1 розділу XI Наказу Державної казначейської служби України № 128 від 09.08.2013 року «Про затвердження Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями», передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України розподіляються між державним та місцевими бюджетами, зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті в Головних управліннях Казначейства на ім`я органу Казначейства за балансовим рахунком 3311 «Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами» Плану рахунків (далі - рахунок 3311) в розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету.

Оскільки порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища сталися на території Харківської міські ради, то заподіяна шкода підлягає стягненню на користь її місцевого бюджету.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті, способами захисту цивільних прав та інтересів серед іншого можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Станом на день звернення до суду з позовною заявою, відповідачем у добровільному порядку збитки, завдані злочином та навколишньому природньому середовищу не відшкодовані.

Підстави для представництва прокурором інтересів держави підтверджено таким.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Такі випадки встановлено ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Вказаною нормою передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Із зазначеної норми вбачається, що підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді складаються з чотирьох елементів: наявність інтересів держави у спірних правовідносинах; порушення/загроза порушення зазначених інтересів; наявність/відсутність компетентного суб`єкта владних повноважень, який має захищати зазначені інтереси держави; нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави компетентним суб`єктом владних повноважень (у разі його наявності).

Прокурор виходить з необхідності вирішення проблеми суспільного значення, існування якої виправдовує застосування механізму стягнення шкоди, заподіяної державі внаслідок незаконної порубки лісу.

Незаконне та безоплатне використання природних ресурсів ослаблює економічні основи держави, що потребує прокурорського реагування у межах наданої Конституцією України компетенції.

Крім того, інтерес держави полягає в тому, що нестягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення злочину, призводить до ненадходження коштів до спеціальних фондів державного та місцевих бюджетів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шкоду завдано саме внаслідок неправомірних дій відповідача, факт заподіяння шкоди та сума шкоди повністю доводиться наданими доказами, а тому позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

За змістом п. 6 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає, що із відповідача необхідно стягнути судовий збір у дохід держави.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за подання позовної заяви немайнового характеру юридичною особою у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На момент подання позову сума судового збору, яку необхідно було сплатити, становила 3028 грн.

Враховуючи, що прокуратурою подано позов в електронній формі, то, керуючись ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача 2422,40 грн судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 19, 58 Конституції України, ст.ст. 327, 1166 ЦК України, ст.ст. 68-69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 107 Лісового кодексу України, ст.ст. 141, 142, 206, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради, Державної екологічної інспекції у Харківській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення (незаконною порубкою лісу) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення (незаконною порубкою лісу) у розмірі 45018,19 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т.М. Янцовська

Відомості щодо учасників справи:

позивачі: Харківська міська рада, , адреса: м. Харків, м-н Конституції, буд. 7, Державна екологічна інспекція у Харківській області, , адреса: м. Харків, вул. Єніна, буд. 6;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, адреса: АДРЕСА_1 .