ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Мовчана Д.В. від 13 січня 2025 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку суброгації,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2024 року АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 05.05.2021 року між ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №006-0465671/01НЕТ, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , в тому числі від такого страхового випадку як ДТП. 21.10.2021 року о 19 год. 10 хв. у м. Дніпро на перехресті вул. Велика Діївська вул. Костромська відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок вищевказаної ДТП застрахований транспортний засіб «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , отримав значні механічні пошкодження, а його власнику завдано матеріальної шкоди. Позивач зазначає, що 23.10.2021 року власником пошкодженого транспортного засобу «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 було письмово повідомлено про подію, що має ознаки страхового випадку, а 28.10.2021 року незалежним оцінювачем було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 . 25.11.2021 року на замовлення ПрАТ «СК «Брокбізнес» складено звіт №24643, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 складає 252167,49 грн, а його ринкова вартість складає 151248,30 грн. 30.11.2021 року ОСОБА_5 звернувся до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою щодо напрямку виплати або доплати страхового відшкодування та надав усі необхідні документи. На підставі вищевказаних документів, ПрАТ «СК «Брокбізнес» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 109448,30 грн ОСОБА_5 . На момент скоєння ДТП водій автомобіля ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до інформації Моторно-транспортного (страхового) бюро України. Відповідач у добровільному порядку не відшкодовує позивачу завдану шкоду. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача збитки в порядку суброгації в сумі 109448,30 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» в порядку суброгації суму завданих внаслідок ДТП збитків у загальному розмірі 109448,30 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 05.05.2021 року між ПрАТ «СК «Брокбізнес» та ОСОБА_3 було укладено договір №006-0465671/01НТ добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , строком по 05.05.2022, страховою сумою - 250000,00 грн (а.с. 7-9).

Відповідно до п.1.1 ст.1 статуту Страхової компанії «ББС Іншуранс», Приватне акціонерного товариства Страхова компанія «Брокбізнес» перейменовано на Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС Іншуранс», згідно з рішенням загальних зборів від 13 грудня 2023 року.

21.10.2021 року о 19 год. 10 хв. у м. Дніпро на перехресті вул. Велика Діївська та вул. Костромська, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , перед поворотом ліворуч, не надав дорогу автомобілю «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, в результаті чого скоїв з ним зіткнення. Автомобіль ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , розпочав некерований рух та здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Connect», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки (а.с. 10-11).

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2022 року у справі №205/9568/21 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП (а.с. 10-11).

У вказаній вище постанові встановлено, зокрема, що згідно з висновком експерта судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-22/12136-ІТ від 28.07.2022 року, в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України; технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог п. 10.1 ПДР України, і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, що не дозволили б йому виконати їх. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 - ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України.

Також у постанові Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2022 року №205/9568/21 суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Тому, судом була встановлена обставина винуватості у настанні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 .

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, який є загальнодоступним, постанова Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2022 року №205/9568/21 не оскаржувалась та набрала законної сили 16.09.2022.

Власником автомобіля «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 02.04.2021 (а.с. 16).

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №24643 від 25.11.2021, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження автомобіля «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , станом на 28.10.2021 становить 171248,30 грн, без врахування втрати товарної вартості; вартість відновлювального ремонту - 252167,69 грн; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 146506,98 грн; ринкова вартість КТЗ - 171248,30 грн (а.с. 18-39).

30.11.2021 року власник пошкодженого автомобіля «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_5 звернувся до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою щодо напрямку виплати страхового відшкодування, в якій просив виплатити відшкодування за системою «Аваль Експрес» та зазначив власні реквізити (серію та номер паспорта, ідентифікаційний номер) (а.с. 13).

ПрАТ «СК «Брокбізнес» здійснило виплату потерпілій особі ОСОБА_5 страхового відшкодування у розмірі 109448,30 грн, що підтверджується копією страхового акту №99144/1 від 03.12.2021 (а.с. 43), копією відомості №2320 від 06.12.2021 (а.с. 44), копією виписки з банківського рахунку (а.с. 45), а також копією платіжного доручення АТ «Ощадбанк» №243970 від 06.12.2021 на суму 119072,00 грн (а.с. 80).

Позивач направив на адресу відповідача письмову досудову вимогу про виплату грошових коштів у добровільному порядку в розмірі 109448,30 грн (а.с. 46).

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про страхування» визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Судом також установлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як винуватця ДТП, яка мала місце 21.10.2021 року та володільця автомобіля ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , у момент ДТП не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується відомостями з веб-сайту МТСБУ, який є загальнодоступним.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши вину відповідача у ДТП, яка мала місце 21.10.2021 року, в результаті якої було завдано матеріальну шкоду внаслідок пошкодження належного ОСОБА_5 транспортного засобу«Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 ; встановивши, що позивач, як страховик останнього, здійснив виплату страхового відшкодування у межах завданої шкоди у розмірі 119072,00 грн, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» в порядку суброгації суму завданих внаслідок ДТП збитків у розмірі 109448,30 грн.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем перерахування страхового відшкодування є безпідставними.

Судом установлено, що ОСОБА_5 , як власник пошкодженого автомобіля «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 , 30.11.2021 року звернувся до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою щодо напрямку виплати страхового відшкодування, в якій просив виплатити відшкодування за системою «Аваль Експрес» та зазначив власні реквізити (серію та номер паспорта, ідентифікаційний номер) (а.с. 13).

ПрАТ «СК «Брокбізнес» здійснило виплату потерпілій особі ОСОБА_5 страхового відшкодування у розмірі 109448,30 грн, що підтверджується копією страхового акту №99144/1 від 03.12.2021 (а.с. 43), копією відомості №2320 від 06.12.2021 (а.с. 44), копією виписки з банківського рахунку (а.с. 45), а також копією платіжного доручення АТ «Ощадбанк» №243970 від 06.12.2021 на суму 119072,00 грн, до якої увійшло страхове відшкодування ОСОБА_5 у розмірі 109448,30 грн (а.с. 80).

У страховому акті №99144/1 від 03.12.2021 зазначено, зокрема, вигодонабувачем - ОСОБА_5 , страховий випадок - ДТП, яка мала місце 21.10.2021, дані про потерпілого, сума страхового відшкодування до виплати - 109448,30 грн (а.с. 43).

У платіжному дорученні АТ «Ощадбанк» №243970 від 06.12.2021 на суму 119072,00 грн в призначення, зокрема, вказано - перерахування коштів (страхового відшкодування) згідно відомості №2320 від 06.12.2021 (а.с. 80), в якій отримувачем страхової виплати на суму 109448,30 грн є ОСОБА_5 (а.с. 44).

Наведені вище докази, у сукупності, доводять факт виплати позивачем вигодонабувачу ОСОБА_5 109448,30 грн

Будь-яких доказів щодо спростування факту перерахування потерпілому страхової виплати суду не представлено, клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи.

Щодо доводів апелянта з приводу закриття провадження у справі №205/9568/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, колегія зазначає наступне.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 465/674/19 зазначено про те, що тлумачення статті 1188 ЦК України свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 07 лютого 2018 року в справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі № 927/623/18, від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18, від 29 квітня 2020 року в справі № № 686/4557/18.

У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо».

Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18).

Непритягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП не свідчить про відсутність його вини у завданні шкоди, оскільки закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Крім того, у постанові Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2022 року №205/9568/21, яка набрала законної сили, встановлено, зокрема, що згідно з висновком експерта судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-22/12136-ІТ від 28.07.2022 року, в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України; технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог п. 10.1 ПДР України, і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, що не дозволили б йому виконати їх. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ВАЗ 21013», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Nissan Versa», д/н НОМЕР_1 - ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України. У вказаній справі №205/9568/21 суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, яка викладена у частині другій статті 1166 ЦК України, особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Однак, відповідачем не було надано належних доказів щодо відсутності його вини у вчиненні ДТП.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі №645/6088/18.

Колегія також звертає увагу, що апеляційна скарга не містить доводів про непогодження із розміром завданої у ДТП матеріальної шкоди та розміру виплаченого страхового відшкодування.

А згідно частини першої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого суду є законним і обґрунтованим, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11 серпня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова