АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року

м. Чернівці

справа № 727/7485/24

провадження № 22-ц/822/471/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Одинака О. О.

суддів: Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.

секретар Тодоряк Г. Д.

позивач Державне підприємство «СЕТАМ» (відповідач за зустрічним позовом)

відповідач ОСОБА_1 (позивач за зустрічним позовом)

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 березня 2025 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Слободян Г. М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог Державного підприємства «СЕТАМ» (далі ДП «СЕТАМ»)

У липні 2024 року ДП «СЕТАМ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 .

Просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у сумі 26 485 гривень 32 копійки, з яких 24 840 гривень заборгованість за послуги зберігання майна; 844 гривні 49 копійок три проценти річних за прострочення виконання зобов`язання; 800 гривень 83 копійки інфляційні втрати.

Позов обґрунтований тим, що 06 лютого 2023 року ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги за лотом № 522261 з реалізації напівпричепа бортового Е SCHMITZ S 01, номер шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1997 року випуску, переможцем яких було визнано Учасника № 12 ОСОБА_1 .

Як переможець торгів ОСОБА_1 відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, був зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати надсилання акта до його електронного кабінету.

17 березня 2023 року до особистого кабінету відповідача було надіслано Акт про проведений аукціон, виданий головним державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стасюком І. І.

З моменту отримання переможцем акта починається семиденний відлік на отримання майна у зберігача, а після спливу цього строку переможець зобов`язаний сплатити кошти, які були витрачені за подальше зберігання зберігачем.

Зазначає, що заборгованість за послуги зберігання нараховується з 28 березня 2023 року (17 березня 2023 року + 7 робочих днів).

Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача за послуги зберігання майна перед ДП «СЕТАМ» станом на 14 травня 2024 року складає 24 840 гривень (414 днів х 60 грн/доба).

Окрім наведеної заборгованості з відповідача також підлягають стягненню три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 28 березня 2023 року по 14 травня 2024 року у сумі 844 гривні 49 копійок; а також інфляційні втрати у сумі 800 гривень 83 копійки за вказаний період.

Короткий зміст зустрічного позову ОСОБА_1 .

У серпні 2024 року ОСОБА_1 пред`явив зустрічний позов до ДП «СЕТАМ».

Просив суд відмовити в задоволенні первісного позову ДП «СЕТАМ» та задовольнити зустрічний позов, яким зобов`язати ДП «СЕТАМ» передати йому майно, відповідно до опису в справному, укомплектованому стані з документами, необхідними для його реєстрації.

Посилається на те, що 28 березня 2023 року на його адресу надійшов акт про проведені електронні торги від 13 лютого 2023 року, відповідно до якого він є переможцем електронних торгів, проведених 06 лютого 2023 року.

Після придбання ним зазначеного причепу, останній знаходиться у зберігача в розкомплектованому стані без бортів та двух осей, що не відповідає опису лоту, запропонованому до придбання, і про що його не було повідомлено в інформації про проведення торгів.

Стверджує, що представник зберігача ОСОБА_3 повідомив його, що передаватиме майно виключно в наявному стані та без надання необхідних супроводжуючих документів.

Вважає, що в результаті таких дій порушені його права як споживача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 березня 2025 року позов ДП «СЕТАМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «СЕТАМ» заборгованість за послуги зберігання майна в розмірі 24 840 гривень; три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 844 гривні 49 копійок; інфляційні втрати в розмірі 800 гривень 83 копійки.

В зустрічному позові ОСОБА_1 до ДП «СЕТАМ» про захист прав споживачів відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи первісний позов суд першої інстанції виходив із того, що за встановлених обставин справи ОСОБА_1 як переможець торгів був зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати надсилання акта до його електронного кабінету, проте станом на 14 травня 2024 року відповідач не отримував майно у зберігача, яким було призначено філію ДП «СЕТАМ» в Івано-Франківській області, що розташована за адресою: вулиця Юності, 41А, село Микитинці, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область.

Відповідач зобов`язаний сплатити кошти за подальше зберігання майна зберігачем. Отже, у даному випадку заборгованість за послуги зберігання нараховується з 28 березня 2023 року.

Заборгованість відповідача перед ДП «СЕТАМ» за зберігання майна станом на 14 травня 2024 року складає 24 840 гривень (414 днів х 60 грн/доба), відповідно до тарифів, затверджених наказом ДП «СЕТАМ» від 30 липня 2021 року № 61.

Також відповідач як боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідно до положень статті 625 ЦК України зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ДП «СЕТАМ» становить 26 485 гривень 32 копійки.

Відмовляючи у зустрічному позові суд першої інстанції керувався тим, що ОСОБА_1 заявлено вимогу про зобов`язання ДП «СЕТАМ» передати майно, відповідно до опису в справному, укомплектованому стані з документами, необхідними для його реєстрації.

Проте позивач не надав доказів того, що опис лоту на електронному аукціоні містив некоректні або неправдиві відомості. У публічній характеристиці лоту не було зазначено про наявність усіх складових причепа (бортів, осей тощо).

З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що позивачем за зустрічним позовом обрано неналежний спосіб захисту, оскільки обраний спосіб захисту має реально відновлювати порушене право без необхідності повторного звернення до суду.

На думку суду, у даному випадку більш ефективним способом захисту може бути подання позову до зберігача майна про зобов`язання передати майно у відповідному стані або відшкодування збитків, завданих невідповідністю майна опису, що відповідатиме положенням статті 16 ЦК України щодо способів захисту цивільних прав та інтересів.

Зокрема у уразі невідповідності майна заявленому опису, покупець може застосовувати інші більш ефективні способи захисту своїх прав, а саме: вимагати розірвання договору та повернення сплаченої суми, вимагати зменшення вартості майна, або стягнення збитків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ДП «СЕТАМ» про стягнення заборгованості відмовити повністю, а зустрічний позов про захист прав споживачів задовольнити повністю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає помилковими висновок суду першої інстанції про те, що переможець аукціону зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта, оскільки вказаному обов`язку покупця кореспондує обов`язок продавця передати покупцеві товар відповідно до умов договору

У спірних правовідносинах саме ДП «СЕТАМ» як організатор торгів відповідальне за належне збереження переданого йому арештованого майна.

Посилання суду на те, що ДП «СЕТАМ» виконує лише функцію організатора електронних торгів є безпідставним, оскільки в даній ситуації підприємство є не лише організатором, а й продавцем та зберігачем майна.

Додатково вказує на безпідставність вказівки у рішенні суду на те, що представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився та був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази будь-якого повідомлення ОСОБА_1 та його представника про судове засідання, призначене на 05 березня 2025 року.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

06 лютого 2023 року ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги за лотом № 522261 з реалізації напівпричепа бортового Е SCHMITZ S 01, номер шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1997 року випуску, переможцем яких було визнано Учасника № 12 ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 582422 (а. с. 10-11).

17 березня 2023 року до особистого кабінету відповідача було надіслано Акт про проведений аукціон, складений головним державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а. с. 12).

Наказом ДП «СЕТАМ» «Про затвердження розрахунків за збереження майна переданого на зберігання» від 30 липня 2021 року № 61 встановлено з 01 серпня 2021 року тарифи на послуги зберігання майна переможця електронних торгів, стягувача або боржника у виконавчому провадженні, термін зберігання якого перевищив сім робочих днів, зокрема, зберігання автобусів та вантажівок, у розмірі 60 гривень без ПДВ за одиницю на добу (а. с. 13-14).

Відповідач не отримав майно у зберігача, яким було призначено філію ДП «СЕТАМ» в Івано-Франківській області, що розташована за адресою: вулиця Юності, 41А, село Микитинці, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область. Вказана обставина сторонами не заперечується.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає зазначеним вище вимогам закону, з огляду на наступне.

Щодо вирішення позову ДП «СЕТАМ» пред`явленого до ОСОБА_1 .

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року в справі № 925/642/19 зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

При зверненні до суду з позовом ДП «СЕТАМ» як на підставу позову посилалося на те, що як переможець торгів ОСОБА_1 відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, був зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати надсилання акта до його електронного кабінету.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить із наступного.

Відносини, що виникли між сторонами під час звернення стягнення на майно боржника, регулюються Порядком реалізації арештованого майна (далі Порядок), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, у редакції, що була чинною на час їх виникнення.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника електронних торгів.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655та частини четвертої статті656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Водночас з аналізу статей 655, 658 ЦК України, пунктів 4, 5 розділу X Порядку вбачається, що набуття майна за результатами електронних торгів є договором купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є організатор електронних торгів, який укладає договір, та державна виконавча служба або приватний виконавець, які виконують договір у частині передання права власності на майно покупцю. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Організатор електронних торгів пропонує майно для продажу шляхом розміщення інформаційного повідомлення про електронні торги, в якому визначається це майно (пункти 5-10 розділу ІІІ Порядку). Тим самим організатор визначає одну з умов майбутнього договору купівлі-продажу майно, яке продається організатором. Отже до початку торгів як продавцю, так і потенційним покупцям (учасникам торгів) відомі всі умови майбутнього договору купівлі-продажу, окрім ціни та особи покупця.

Учасники електронних торгів висувають свої цінові пропозиції (оферти) щодо укладення договору купівлі-продажу за запропонованими ними цінами шляхом їх подання через вебсайт електронних торгів. Прийняття пропозиції (акцепт) учасника, який запропонував найвищу ціну, здійснюється автоматично засобами системи реалізації майна (пункт 2 розділу V, пункт 1 розділу VIII Порядку).

За наслідками торгів визначаються і покупна ціна (яка запропонована переможцем), і особа покупця (яким є переможець торгів). Отже, моментом укладення договору купівлі-продажу є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту його пропозиції (частина друга статті 638 ЦК України). Протокол електронних торгів підписується організатором (пункт 2 розділу VIII Порядку) і є доказом укладення договору купівлі-продажу продавцем та переможцем торгів за ціною, визначеною у протоколі. Подальше оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Порядком не передбачене.

Укладений на електронних торгах договір купівлі-продажу підлягає виконанню у порядку, визначеному розділом X Порядку. Покупець (переможець електронних торгів) протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно відповідно до пункту 1 розділу X Порядку. Дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота, зазначається також у протоколі (абзац дев`ятий пункту 1 розділу VIII Порядку). Правовою підставою сплати покупцем (переможцем торгів) коштів як покупної ціни за придбане майно є договір купівлі-продажу, укладений на торгах.

Після виконання покупцем (переможцем електронних торгів) свого обов`язку за договором купівлі-продажу, тобто після повного розрахунку за придбане майно, виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований; приватний виконавець самостійно затверджує акт про проведені електронні торги шляхом його підписання та скріплення печаткою приватного виконавця (пункт 4 розділу X Порядку).

Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно (пункти 8, 9 Порядку).

Отже, у спірних правовідносинах відбулося укладення договору купівлі-продажу напівпричепа бортового Е SCHMITZ S 01, номер шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1997 року випуску, переможцем яких було визнано Учасника № 12 ОСОБА_1 .

Як встановлено судами 17 березня 2023 року до особистого кабінету відповідача було надіслано Акт про проведений аукціон.

Відповідно до пункту 19 розділу VI Порядку переможець аукціону зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта. У разі отримання майна пізніше семи робочих днів з дати отримання акта витрати на зберігання майна в період, що перевищує вказані вище сім робочих днів, покладаються на переможця аукціону за фіксованою ціною.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 був зобов`язаний у строк до 28 березня 2023 року (17 березня 2023 року + 7 робочих днів) отримати майно у зберігача, проте не виконав свого обов`язку.

В зв`язку з цим правомірним є нарахування позивачем за первісним позовом заборгованості за послуги зберігання майна.

Судами встановлено, що нарахування заборгованості у цій частині здійснено згідно з наказом ДП «СЕТАМ» «Про затвердження розрахунків за збереження майна переданого на зберігання» від 30 липня 2021 року № 61, яким встановлено з 01 серпня 2021 року тарифи на послуги зберігання майна переможця електронних торгів, стягувача або боржника у виконавчому провадженні, термін зберігання якого перевищив сім робочих днів, зокрема, зберігання автобусів та вантажівок, у розмірі 60 гривень без ПДВ за одиницю на добу.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 дійшла висновку, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи торги, на яких відбулось придбання майна ОСОБА_1 , у судовому порядку недійсними не визнавались, як і відсутні докази розірвання договору укладеного на їх підставі, а тому з урахуванням наведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ДП «СЕТАМ».

Також відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18)

Відтак, враховуючи положення частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 червня 2020 року у справі № 905/21/19.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).

Наявний в матеріалах справи розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат перевірений судами першої та апеляційної інстанцій, будь-яких обставин які вказували на помилковість такого розрахунку судами не встановлено.

Щодо вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 пред`явленого до ДП «СЕТАМ»

Колегія суддів враховує, що частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки (стаття 50 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що сторонами у справі є позивач і відповідач, між якими саме і виник спір, за вирішенням якого позивач звернувся до суду з позовом до відповідача.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пункти 40, 41).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (пункт 33.2).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2024 року в справі № 755/10537/21 вказано, що: «належними сторонами в цивільному процесі є суб`єкти переданих на розгляд суду спірних матеріально-правових відносин. При цьому, належний позивач особа, якій належить право вимоги; належний відповідач особа, котра повинна відповідати за позовом. Відповідно, неналежними сторонами у справі є ті особи, які не є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку. Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб`єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача. Разом із тим, суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року в справі № 457/726/17).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19 (провадження № 61-11144св22), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року в справі № 363/2300/20 (провадження № 61-6922св23), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2023 року в справі № 753/8710/21 (провадження № 61-6090св23)).

У пунктах 33-34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21) вказано, що «реалізація майна, зокрема майнових прав, на прилюдних торгах полягає у продажу цього майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на нього до покупця переможця прилюдних торгів. Тому, враховуючи передбачені законодавством щодо прилюдних торгів особливості, проведення таких торгів є правочином. Такий висновок узгоджується з приписами статей 650, 655 і частини четвертої статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу купівлю-продаж на публічних торгах і визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (див., зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункти 6.17-6.18) та від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункти 38-39), від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 32), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.66)). Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, державна виконавча служба й організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є їхній переможець. Виходячи з наведеного, сторонами договору, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці державна виконавча служба й організатор цих торгів, та покупець переможець торгів (див. постанови від 5 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (пункти 40-41), від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 56))».

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 пред`явив позов до ДП «СЕТАМ», проте Галицький відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не залучений до участі у справі. Клопотань про залучення його співвідповідачем ОСОБА_1 не подано.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2024 року у справі № 592/13042/21 (провадження № 61-7671св24) вказав на те, що суд не може вирішувати питання обґрунтованості позовних вимог по суті без залучення до розгляду справи належного відповідача.

З огляду на викладене, у зустрічному позові ОСОБА_1 слід було відмовити у зв`язку з його пред`явленням до неналежного складу відповідачів.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції, хоча й прийшов до правильного висновку про відмову у зустрічному позові ОСОБА_1 , проте помилився щодо мотивів такої відмови, а тому підлягає зміні мотивувальна частина оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає помилковими доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 та його представника не було належним чином повідомлено про розгляд справи, що є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Системно аналізуючи положення ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) дійшла висновку про те, що особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 цього Кодексу), це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження у справі і яка відповідно не знала / не могла знати про розгляд справи.

Особою, не повідомленою про розгляд справи» (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або відповідного судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої було відкрито судове провадження.

З урахуванням наведених висновків ОСОБА_1 як позивач за зустрічним позовом не може вважатися особою не повідомленою про розгляд справи. При цьому відсутність належних доказів повідомлення ОСОБА_1 та його представника про останнє судове засідання у справі не є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції від 05 березня 2025 року в частині вирішення позову ДП «СЕТАМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ухвалено з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому його слід залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції від 05 березня 2025 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ДП «СЕТАМ» про захист прав споживачів частково ухвалено з порушенням норм процесуального права, а тому його слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення щодо вирішення зустрічного позову залишити без змін.

Щодо розподілу судових витрат

З огляду на висновок Чернівецького апеляційного суду про зміну мотивувальної частини рішення суду першої інстанції із залишенням без змін його резолютивної частини, судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Аналогічної позиції щодо розподілу судових витрат у випадку зміни мотивувальної частини оскаржених судових рішень із залишенням без змін їх резолютивних частин дотримується Велика Палата Верховного Суду у постановах від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, від 01 жовтня 2019 року у справі № 916/22721/18, від 01 жовтня 2019 року у справі № 922/2723/17, від 15 жовтня 2019 року у справі № 910/11212/18, від 18 лютого 2020 року у справі № 912/2730/18, 25 червня 2020 року у справі № 908/299/18, від 03 листопада 2020 року у справі № 916/3146/17.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382 ЦПК України, Чернівецький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 березня 2025 року задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 березня 2025 року в частині вирішення позову Державного підприємства «СЕТАМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Змінити мотивувальну частину рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 березня 2025 року щодо вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ» про захист прав споживачів, виклавши її в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення щодо вирішення зустрічного позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 13 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач Олександр ОДИНАК

Судді: Мирослава КУЛЯНДА

Наталія ПОЛОВІНКІНА