Провадження № 2-др/686/121/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Хмельницького заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Фанди Надії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі №686/33492/24,

встановив:

21.07.2025 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Фанди Надії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі №686/33492/24, в якому просить вказати про зняття арешту з всього нерухомого майна, у тому числі з частини квартири АДРЕСА_1 , оскільки останній було відмовлено у проведенні реєстраційних дій щодо зняття арешту на майно, так як арешт було накладено на все нерухоме майно ОСОБА_2 .

Позивач та його представник позивача в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином.

Інші учасники справи в судове засідання також не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, що не перешкоджає розгляду заяви.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви щодо ухвалення додаткового судового рішення з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.04.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зняття арешту з майна було задоволено у повному обсязі та знято арешт з нерухомого майна, належного ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1/2 частки в квартирі АДРЕСА_1 , накладений 02.09.2016 року в межах виконавчих проваджень №43119785 та №47273070, номер запису про обтяження 16194272 (спеціальний розділ).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримувались у повному обсязі, а саме: зняття арешту з нерухомого майна 1/2 частки в квартирі АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Будь-яких заяв про уточнення (збільшення) позовних вимог від позивача та його представника до суду не надходило, у зв`язку з чим судом прийнято рішення в межах заявлених позовних вимог.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ЦПК України не надає суду такого права, як вихід за межі позовних вимог з власної ініціативи, оскільки норми матеріального права не повинні суперечити нормам процесуального права, якими суд керується при вирішенні спору (стаття 3 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17, в яких зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Фанди Н.М. про ухвалення додаткового рішення у справі №686/33492/24.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Фанди Надії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі №686/33492/24 слід відмовити у зв`язку з її безпідставністю.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд -

постановив:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Фанди Надії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі №686/33492/24 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Сергій Стефанишин