Справа №534/2031/25
Провадження №2-з/534/12/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

14 серпня 2025 рокум. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Морозов В.Ю., за участі: секретаря судового засідання Хвіст Т.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності,

У С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернулася до суду із вказаною заявою у якій прохає постановити ухвалу, якою в рахунок забезпечення позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання права власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності, накласти арешт на однокімнатну квартиру номер АДРЕСА_1 .

Заява, серед іншого, вмотивована тим, що 03 серпня 2025 року представник в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку квартири номер АДРЕСА_1 , яка належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя.

Підставою звернення до суду із зазначеним позовом стало порушення та не визнання

майнового права позивачки на частку спірної квартири з боку відповідача, який після ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу (10 березня 2025 року) почав одноособово вживати заходів щодо відчуження квартири, у зв`язку з чим, 25 липня 2025 року самостійно звернувся до органів реєстрації місця проживання з заявою про зняття позивачку та спільну доньку ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання за адресою спірної квартири, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади щодо місця реєстрації позивачки та спільної доньки сторін станом на 30 липня 2025р.

Така поведінка відповідача свідчить про те, що він не визнає право інших осіб на спірне майно, вважає його своєю приватною власністю, порушує право інших співвласників на користування об`єктом права спільної сумісної власності та вживає заходів для позбавлення цих осіб права користування квартирою, тому існують ризики того що відповідач в будь-який час може розпорядитися спірною квартирою на власний розсуд, що в майбутньому може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі за позовом про визнання права власності на частку у праві спільної сумісної власності.

Заявник вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру номер АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано ім`я відповідача створить достатні умови для ефективного захисту майнових прав позивачки, що в подальшому вплине на ефективне та якісне виконання судового рішення в майбутньому.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або.

За змістом ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши матеріали, додані до заяви, суд вважає заяву про забезпечення позову, є такою що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Щодо обґрунтованості заяви про забезпечення позову, суд враховує, що між, сторонами існує реальний спір.

У свою чергу заява про забезпечення позову мотивується наявністю реальних і обґрунтованих ризиків невиконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, а відтак і можливим порушенням права на судовий захист.

Так, згідно Договору купівлі продажу ВВК № 761284 від 07 вересня 2004 року, відповідач є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 89235 від 07.09.2025.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Забороною вчиняти певні дії

Гарантії права на справедливий суд поширюються не лише під час судового розгляду справи, а також й під виконання ухваленого судового рішення, тому відповідно під час розгляду заяви про забезпечення позову, суду слід враховувати, що застосування заходів забезпечення позову забезпечить його виконання у разі задоволення позову, а у разі, якщо такі заходи не будуть застосовані судом, його виконання може ускладнитися/виконання стане неможливим.

Правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в поста-нові від 15.09.2020 р. у справі № 753/22860/17.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 11.12.2023 р. у справі за №904/1934/23 звернув увагу на те, що використання під час розгляду заяви про забезпечення позову терміну «боржник» по відношенню до відповідача не вказує на упереджене ставлення до нього чи передчасність встановлення судом обставин щодо наявності заборгованості до моменту розгляду справи (спору) по суті, оскільки такий термін, зокрема міститься в нормами ЦК України як визначення сторін в зобов`язанні (боржник та кредитор).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 р. у справі №753/22860/17.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України суд не вбачає підстав для зустрічного забезпечення.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешт на вказане майно, може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у справі про стягнення заборгованості, заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

Керуючись ст. ст.150,153, 157 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на однокімнатну квартиру номер АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 6984884, та належить на праві приватної власності (Сироті) ОСОБА_2 , шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії пов`язані з реєстрацією права власності та інших речових прав на вказане нерухоме майно, у тому числі заборони реєстрації правочинів щодо відчуження цього майна, передачі його у володіння та користування третім особам, до набрання законної сили рішенням суду.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Сторонам роз`яснити, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з моменту її складання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ