Справа № 521/6421/25
Провадження № 2/144/394/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2025 р. с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Магдяк Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Дудник С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в розмірі 38 658,21 грн. та 3 028,00 грн. судового збору.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 01.03.2021 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та СП "Оптіма-Фарм" укладено договір страхування наземного транспорту №104/21-Т/Ц5, згідно якого ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Peugeot", д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

14.04.2021 в м. Одеса по вул. Полтавській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Mitsubishi", д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Peugeot", д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля "Mitsubishi", д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Києва у справі №521/6405/21.

У зв`язку з названою подією згідно звіту №152294 від 20.05.2021 року, наданого СОД ОСОБА_3 вартість матеріального збитку автомобіля "Peugeot", д/н НОМЕР_1 , склала 39080,94 грн., проте відповідно до наданого рахунку-фактури №СЧ-75903 від 01.06.2021 року, вартість ремонту автомобіля марки "Peugeot", д/н НОМЕР_1 , склала 38 658, 21 грн., яку відшкодувало ПрАТ "СК "Арсенал Страхування".

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Mitsubishi", д/н НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" (далі ПрАТ "СК Євроінс Україна"(поліс №АР 5125435), тому вважають, що ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" має право зворотної вимоги до зазначеного товариства. Полісом №АР 5125435 передбачено ліміт відповідальності 130 000 грн., франшиза складає 0 грн. 00 коп., тому відповідач несе відповідальнсіть в межах ліміту з урахуванням франшизи, тобто в сумі 38 658,21 грн.

07.02.2023 позивач надіслав на адресу відповідача претензію про відшкодування збитків з додатком копій необхідних документів. Проте, ПрАТ "Євроінс Україна" надало відповідь (лист 7988/ДВЗ від 20.02.2023 року), щодо відмови у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що на момент подання заяви на виплату страхового відшкодування до страховика, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди пройшло більше одного року.

Зазначають, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування 02.02.2023 року, тому право вимоги перейшло лише в серпні 2023 року. Страховий акт щодо відшкодування шкоди було складено 01.02.2023 року. ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" звертався з позовом до Господарського суду м. Києва щодо стягнення суми страхового відшкодування, проте згідно рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/8497/24 у задоволенні позовних вимог було відмовлено у зв`язку з пропуском річного строку з вимогою про стягнення страхового відшкодування із страховика відповідача .

Так як позивач втратив право звернення до страхової компанії на отримання страхового відшкодування, проте з урахування принципу повного відшкодування шкоди (ст. 1166 ЦК України), встановлення факту ДТП, винної особи у ній, передбачуваність для позивача його поведінки щодо відшкодування шкоди винною особою - відсутні підстави для звільнення винної особи від цивільно-правової відповідальності, тому просять стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 38 658, 21 грн. як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві, та суму судового збору 3028 грн.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки "Mitsubishi", д/н НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" (поліс АР №005125435) з лімітом відповідальності за шкоду майну 130000 гривень. Транспортний засіб марки "Peugeot", д/н НОМЕР_1 , був застрахований позивачем. Відповідно до звіту №152294 від 21 травня 2021 року вартість матеріального збитку, завданого автомобілю марки "Peugeot", д/н НОМЕР_1 , склала 39080,94 грн., вартість ремонту відповідно до рахунку-фактури від 01 червня 2021 року склала 38658,21 грн. Страховий поліс від ПрАТ "СК "Євроінс Україна" транспортного засобу "Mitsubishi", д/н НОМЕР_2 , яким керував відповідач повністю покривав шкоду від ДТП. Позивач, порушуючи встановлені строки, виплатив потерпілому страхове відшкодування лише 02 лютого 2023 року та звернувся з претензією зворотної вимоги до ПрАТ "СК "Євроінс Україна" лише 20.02.2023. Зазначає, що страхова компанія відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна" підтвердила забезпечення транспортного засобу "Mitsubishi", д/н НОМЕР_2 , страховим полісом АР №005125435 та не відмовляла у виплаті страхового відшкодування, але не мала законних підстав для такого відшкодування. Дані обставини підтверджені рішенням Господарського суду м. Києва у справі №910/17740/23 від 21.01.2025.

Вважає, що суб`єктом, який мав би задовольнити вимогу позивача є ПрАТ "СК "Євроінс Україна", підстав для звернення до нього з регресним позовом немає, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій вказується, що 14.04.2021 року в м.Одеса,на вул.Полтавській, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Mitsubishi", д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля "Peugeot", д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . У зв`язку з названою подією, згідно Звіту № 152294 від 20.05.2021 р., наданого СОД ОСОБА_3 вартість матеріального збитку автомобіля «Peugeot», д/н НОМЕР_1 , склала 39080,94 грн. Проте, відповідно до Рахунку-фактури № Сч-75903 від 01.06.2021 р., вартість ремонту автомобіля марки «Peugeot», д/н НОМЕР_1 , склала 38 658,21 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало 38 658,21 грн. (за рахунком-фактурою № СЧ-75903 від 01.06.2021 р.). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля"Mitsubishi", д/н НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «Страховакомпанія «Євроінс Україна» (поліс № АР 5125435) ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства. 07.02.2023 р. позивач надіслав на адресу ПАТ «Страхова компанія «Євроінс України» претензію про відшкодування збитків з додатком копій необхідних документів. Проте, ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» надало відповідь (лист 7988/ДВЗ від 20.02.2023 р.), щодо відмови у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що на момент подання заяви на виплату страхового відшкодування до Страховика, з моменту скоєння вищезазначеної дорожньо-транспорної пригоди, пройшло більше одного року. Зазначають, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування 02.02.2023. Позивач не міг звернутись до ПрАТ СК «Євроінс Україна» терміном в 1 рік, так як сплата страхового відшкодування була здійснена понад рік після ДТП, і право вимоги щодо стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації перейшло до позивача після сплати страхового відшкодування.

Відповідач ОСОБА_1 подав заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав щодо пропуску строку позовної давності, що суд повинен оцінити кожен випадок індивідуально, перевіряючи причинно-наслідковий зв`язок між пропуском та умовами війни. Спираючись на п. 5 Постанови ВП ВС від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц , стверджує, що у страховика відповідача ПрАТ "СК Євроінс Україна" виник обов`язок з виплати страхового відшкодування 14.04.2021 і залишається сьогодні. Страховик відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна" у своєму листі-відповіді 7988/ДВЗ від 20.02.2023 підтвердив факт забезпечення транспортного засобу "Mitsubishi", д/н НОМЕР_2 , (виникнення в нього обов`язку з виплати страхового відшкодування) у дорожньо-транспортній пригоді 14.04.2021 року за полісом №АР/005125435 (на суму з лімітом 130000 гривень). Далі страховик відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Укракїна", керуючись тим, що позивач порушив п. п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не знайшов правових підстав для здійснення виплати позивачеві за даним випадком. Вважає, що суб`єктом, який мав би задовольнити вимогу позивача є ПрАТ "СК "Євроінс Україна". Позивач, обравши спосіб захисту свого права шляхом звернення до страховика ПрАТ "СК Євроінс Україна" у справі №910/17740/23, реалізував своє право на відшкодування. Згідно з прозицією Великої Палати ВС, подальше звернення з ідентичними вимогами до фізичної особи, цивільна відповідальність якої була належно застрахована, є юридично необгрунтованим та таким, що суперечить суті правовідносин обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, вважає, що відповідач не є належним суб`єктом відповідальності, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою судді від 18.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі. Позовні вимоги не визнає з підстав, зазначених у відзиві та запереченні на відповідь позивача на відзив, поданих до суду.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

01 березня 2021 року між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" та СП "ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД" укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту "104/21-Т/Ц5 "ALL RISKS". Предметом Договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користування і розпорядженням наземним транпортним засобом, у тому числі причепом до нього (а. с. 7-13). Термін дії договору 16 березня 2022 року.

Згідно інформації про транспортний засіб, який застрахований, відповідно до Додатку №2 до Договору, - "Peugeot Partner", д.н.з. НОМЕР_1 (а. с. 24, п. 281).

Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 14.05.2021 року у справі № 521/6405/21, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. В ході вказаної справи встановлено, що відповідно до протоколу серії ДПР18 №042437 від 14.04.2021 року водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем МІТСУБІСІ номерний знак НОМЕР_2 , рухався по вулиці Полтавській, 2 у місті Одесі, при виїзді на перехрестя з вулицею Кострова не надав переваги в русі автомобілю ПЕЖО номерний знак НОМЕР_1 , який рухався з правого боку по вулиці Полтавська, внаслідок чого сталось зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. (а. с . 60-61).

15.04.2021 страхувальник звернувся до позивача з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором від 01.03.2021 №104/21-Т/Ц5. Вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу марки Peugeot, НОМЕР_1 , відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 20.05.2021 №15294, складеного на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності становить 39080, 94 грн. (а. с. 39-52).

Також відповідно до виставленого ТОВ "Адіс-Мотор"№ рахунку-фактури від 01.06.2021 №СЧ-75903 вартість відновлювального ремонту склала 38658,21 грн. (а. с. 36).

Зазначені відомості містяться в матеріалах справи (а. с. 34, 35) та встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2024, ухваленому у справі №910/17740/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про стягнення 38658,21 грн.

Вказаним рішенням у задоволенні позову відмовлено повністю (а. с. 67-70). 21.01.2025 року Північним апеляційним господарським судом вказане рішення залишено без змін.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 Цивільно-процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який набрав законної сили. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (постанова Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 902/201/19).

У постанові від 11.12.2019 у справі № 320/4938/17 Верховний Суд наголосив, що преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Згідно розрахунку страхового відшкодування 01 лютого 2023 року до Договору страхування №104/21-Т/Ц5 від 1 березня 2021 року, Страхувальник - СП "ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД", застрахований об`єкт - "Peugeot Partner", легк., 2018 р.в., р/н. НОМЕР_1 , вартість ремонту (з урахуванням зносу у випадках відшкодування з урахуванням зносу) - 38 658,21 грн. (рахунок №СЧ-75903 від 01.06.2021 р., ТОВ "Адіс-Мотор"), страхове відшкодування - 38 658,21 грн.

Дана сума страхового відшкодування сплачена позивачем на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням від 02.02.2023 №5563911 на суму 38658, 21 грн. (а. с. 53).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Mitsubishi", д/н НОМЕР_2 , яким 14.04.2021 року (на момент виникнення страхового випадку) керував ОСОБА_1 , була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" (поліс) АР №005125435. Вказаним полісом передбачено ліміт відповідальності 130 000 грн. (а.с. 64).

07.02.2023 позивач ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" звернувся з претензією на суму 38658,21 грн. до ПрАТ СК "Євроінс Україна" (а. с. 65).

У відповіді від 20.02.2023 №7988/ДВЗ ПрАТ СК "Євроінс Україна" повідомив, що на дату подання заяви минув річний строк з моменту настання ДТП, відтак правові підстави для виплати страхового відшкодування відсутні (а. с. 66).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації своїх прав та передбаченого договором та/або законом виконання своїх зобов`язань.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування» (далі - Закон №85/96-ВР).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Питання страхування відповідальності власників транспортних засобів регулюється не тільки національним законодавством, а й міжнародними нормами, і Україна як держава, яка прагне вступу в Європейський союз, в Угоді про асоціацію України з ЄС зобов`язалась здійснити заходи до підвищення гарантій забезпечення прав потерпілих від ДТП відповідно до Директиви 2009/103/ЄС щодо страхування цивільної відповідальності по відношенню до використання автотранспортних засобів та забезпечення виконання зобов`язань щодо страхування такої відповідальності.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент виникнення спірних правовідносин, що розглядаються, регламентував, зокрема, Закон № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) .

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно з статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Ця позиція Верховної палати Верховного суду висловлена у Постанові у справі №147/66/17, в якій узагальнено загальний порядок відшкодування шкоди, завданої особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).

Водночас в Законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

При цьому, слід мати на увазі, що відповідно до положень статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Цивільний кодекс України також передбачає, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї, і особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частини друга та четверта статті 14 ЦК України).

Положення зазначених норм права свідчить про зобов`язання учасників цивільних правовідносин діяти в межах закону, не порушуючи права інших осіб у спосіб передбачений законом, добросовісно здійснюючи свої права та обов`язки.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо застосування законодавства про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вказала, що правова позиція, сформульована в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18), стосувалася питання про наявність можливості у страховика, який виплатив страхове відшкодування на підставі договору добровільного страхування, самостійно обирати, до кого саме звертатися з вимогою про стягнення суми виплаченого страховиком відшкодування: до винної особи чи в межах ліміту відповідальності страховика, у якого винна особа застрахувала цивільно-правову відповідальність, - до страховика у цій справі. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 993 передбачається, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 33 Закону №1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальник, у разі настання ДТП, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово має надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Тобто страхувальник має вчинити дії для повідомлення страховика про настання ДТП.

У свою чергу, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (стаття 34 Закону №1961-IV). Тобто страховик після повідомлення страхувальником про ДТП має здійснити всі дії для встановлення та виплати страхового відшкодування.

Статтею 37 Закону передбачались підстави відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Враховуючи викладене, позивач ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" попередньо обрав спосіб захисту права шляхом звернення до страховика відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна", про що отримав відмову у рішенні у справі №910/17740/23. Позивач, маючи зобов`язання та право на звернення за регламентними виплатами страхової компанії, даними про яку він достеменно володів, з такою заявою протягом одного року не звернувся, хоча йому було відомо про вартість відновлювальних ремонтних робіт на початок червня 2021 року, а тому позивач втратив право на відшкодування шкоди від страховика в межах страхових виплат. Оскільки розмір шкоди не перевищує розміру страхових виплат, то й підстав для покладення відповідальності на страхувальника немає. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, в даному випадку на ОСОБА_1 , який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, тому в позові слід відмовити.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві, суд в тому числі керується практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29).

Керуючись ст. ст. 3, 4, 11, 13,14, 979, 980, 1166, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 76-82, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування", юридична адреса: вул. Борщагівська, будинок 154, м. Київ, 03056, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації:

АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Повне судове рішення виготовлено та підписано 12 серпня 2025 року.

Суддя: