Справа №295/1822/25
03.07.2025 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючої судді Біднини О.В.,
за участі секретаря судового засідання Савчук В.А.,
розглянувши у відкритому судо вому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
ПАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 15 505 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22.12.2023 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ТОВ «ТД «Міст Експрес» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу Рено, д.р.н. НОМЕР_1 . 03.11.2024 в м. Житомирі сталося ДТП за участю транспортного засобу Опель (д.р.н. НОМЕР_2 ) під керування водія ОСОБА_1 та транспортного засобу Рено (д.р.н. НОМЕР_1 ), внаслідок якого пошкоджено застрахований автомобіль. Згідно постанови Богунського районного суду м. Житомира від 19.11.2024 року дорожньо-транспортна подія сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України. На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», позивачем складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 15 505,00 грн.. Враховуючи, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату ДТП на транспортний засіб Опель (д.р.н. НОМЕР_2 ) не укладався до позивача перейшло право вимоги до винної особи на отримання суми сплаченого страхового відшкодування. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 15 505,00 грн. виплаченого страхового відшкодування, сплачений судовий збір за подання позову в сумі 3 028,00 грн. та 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з доданими до неї документами відповідач отримав особисто, що підтверджується змістом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 52).
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе, провести заочний розгляд справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 22.12.2023 між ПрАТ «СК «Уніка» та ТОВ «ТД «Міст Експрес» укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту «КАСКО Сorporate» №700007/4100/00000560, додаткову угоду №01 від 29.03.2024 до договору №700007/4100/00000560 від 22.12.2023 (а.с. 11-12).
Відповідно до додатку №1 до додаткової угоди №01 до договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту №700007/4100/00000560 від 22.12.2023 - перелік транспортних засобів, згідно з договором добровільного комплексного страхування наземного транспорту №700007/4100/00000560 від 22.12.2023 були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом автомобілем «Renault Dokker», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 13-16).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником транспортного засобу марки «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , є ТОВ «ТД «Міст Експрес» (а.с. 10).
На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_2 застрахована не була, що підтверджується інформацією з бази МТСБУ (а.с. 33).
07.11.2024 представник ТОВ ««ТД «Міст Експрес» звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» із заявою про подію з ознаками страхового випадку згідно з договором №700007/4100/00000560 (а.с. 9).
12.11.2024 ПАТ «Страхова компанія «Уніка» було перераховане страхове відшкодування у сумі 15 505,00 грн., відповідно до договору №700007/4100/00000560 від 22.12.2023, що підтверджується змістом платіжного доручення №200503 від 12.11.2024 (а.с. 8).
Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
У пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди власнику застрахованого автомобіля «Renault Dokker», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порядку суброгації.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З урахуванням викладеного, оскільки відповідач винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 03.11.2024, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 15 505,00 грн., відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу.
За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі №922/1964/21 звертала увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Таким чином, враховуючи предмет та складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також з урахуваннямрозумності, справедливості та співмірності, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 028,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 2-5, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 15 505,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» судовий збір в сумі 3 028 грн., а також 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. О. Теліги, 6-В, корп. 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Суддя: О.В. Біднина