Справа № 182/2118/24
05 серпня 2025 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Євтушенка О.І.,
секретаря судового засідання - Попкової Ю.В.,
позивача - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
представника позивача - Чуприни Є.А. (в режимі відеоконференції),
представника третьої особи-1 - Вяткіної Л.А. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу №182/2118/24 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 , діючого в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - адвоката Чуприни Євгена Андрійовича, до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Нікопольської міської ради, представлений органом опіки та піклування, служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення неустойки (пені) по аліментам,-
від позивача - адвокат Чуприна Є.А.,
від третьої особи-1 - Вяткіна Л.А., Буряк А.С.,
ОСОБА_1 , діючи в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , від імені яких, в свою чергу, діє адвокат Чуприна Є.А., звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою 17.04.2024, в якій просив суд: позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) зі сплати аліментів на утримання доньки, у розмірі 121 106 грн. 50 коп.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що у 2010 році ОСОБА_1 познайомився з ОСОБА_3 , між ними склались близькі стосунки та деякий час вони мешкали разом без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_2 , батьківство відносно якої ОСОБА_1 визнав. 02.09.2015 сторони уклали шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Однак, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2019 у справі №214/7813/18, шлюб між ними було розірвано. Після розлучення донька ОСОБА_2 залишились мешкати з батьком ОСОБА_1 . Оскільки мати жодним чином не цікавилася своєю дитиною, не спілкувалася з нею, ніяким чином не допомагала утримувати, ОСОБА_1 вимушений був звернутися до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, який судом 13.07.2023 у справі №182/5236/21 було задоволено: визначено місце проживання ОСОБА_2 разом з батьком ОСОБА_1 та присуджено стягнення з ОСОБА_3 на його користь аліментів на утримання їх доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) матері дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Із 13.02.2024 та дотепер виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів перебуває на примусовому виконанні у Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). З моменту припинення шлюбно-сімейних стосунків ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , з донькою вона не спілкується, жодного інтересу до її життя, здоров`я, навчання не проявляє, участі в її матеріальному забезпеченні не бере, аліменти не сплачує, спроб налагодити стосунки не вживає, тим самим демонструючи повну байдужість до дитини. Станом на 01.03.2024 заборгованість її по аліментам на утримання доньки склала у загальному розмірі 121 106 грн. 50 коп. Фактично увесь тягар з утримання дитини лежить на позивачеві та його дружині ОСОБА_5 - мачусі ОСОБА_2 . Вони забезпечують дитину усім необхідним, створили для неї належні умови для проживання, всебічного розвитку, навчання, піклуються про її розвиток, медичне забезпечення, сприяють засвоєнню дитиною культурних та духовних цінностей. Стосунки між ОСОБА_2 та мачухою чудові, побудовані на довірі, мачуха бере активну участь у вихованні падчерки, допомагає у навчанні. Свого часу, ОСОБА_2 з розумінням віднеслась до рішення батька одружитись з ОСОБА_5 та підтримала його у цьому, та після їх одруження завжди з повагою ставиться до мачухи, звертається за допомогою.
З огляду на те, що ОСОБА_3 нехтує належним виконанням батьківських обов`язків у відношенні доньки ОСОБА_4 , а її поведінка є винною як свідчення свідомого самоусунення від виконання батьківських обов`язків, тому позивач, будучи батьком ОСОБА_2 та діючи в інтересах та на захист прав дитини, просить позбавити відповідача батьківських прав. За вищевказаних обставин, на переконання позивача, вжиття цього крайнього заходу відповідатиме меті найбільш повноцінного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів доньки. Крім того, з огляду на ухилення ОСОБА_3 від виконання обов`язку зі сплати аліментів та існування заборгованості по їх сплаті станом на 01.03.2024 у розмірі 121 106 грн. 50 коп., позивач просить застосувати до відповідача заходи відповідальності, передбачені ч.1 ст.196 СК України, шляхом стягнення пені за прострочення сплати аліментів, розрахованої за період з 10.08.2021 до 01.03.2024 (993 дні) в межах 100% суми заборгованості по аліментам в силу законодавчих обмежень та з урахуванням правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 12.09.2018 у справі №759/9457/15-ц та від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц, що становить 121 106 грн. 50 коп. (загальний розмір розрахованої позивачем пені в межах заявленого періоду склав 588 995 грн. 49 коп.).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.07.2024 матеріали позовної заяви передано для розгляду за підсудністю до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2024 матеріали позовної заяви передано до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2024 матеріали позовної заяви передано для розгляду за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
22.01.2025 матеріали позовної заяви надійшли до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю відповідно до ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2024. За результатами автоматизованого розподілу матеріали позову передано у провадження судді Євтушенку О.І.
Ухвалою суду від 24.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі з призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 17.02.2025 задоволено заяву представника позивача Чуприни Є.А. та заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчого комітету Нікопольської міської ради, представленого органом опіки та піклування, про їх участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 04.03.2025, постановленою в судовому засіданні без оформлення окремого документа, за клопотанням представника виконавчого комітету Нікопольської міської ради, представленого органом опіки та піклування, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - службу у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради.
Ухвалою суду від 06.03.2025 частково задоволено клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчого комітету Нікопольської міської ради, представленого органом опіки та піклування, про витребування доказів: 1) витребувано зі служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради: акт комісійного обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою її зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; інформаціющодо перебування сім`ї малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку, під соціальним супроводом, звернення членів сім`ї за допомогою спеціалістів КМЦСС, відомих фактів вчинення насильства в сім`ї, неналежного виконання та/або невиконання батьківських обов`язків; з`ясувати позицію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо виниклого спору, із відібранням письмових пояснень; 2) зобов`язати виконавчий комітет Нікопольської міської ради, представлений органом опіки та піклування, надати висновок щодо доцільності / недоцільності позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Витребувані відомості з виконавчого комітету Нікопольської міської ради, представленого органом опіки та піклування, надійшли на адресу суду 02.05.2025.
Ухвалою суду від 13.05.2025 закрито підготовче провадження у справі з призначенням її до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Чуприна Є.А., беручи участь в судовому засіданні 24.07.2025 в режимі відеоконференції, пред`явлені вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. Додатково ОСОБА_1 зазначив, що він проходить військову службу у ЗСУ, будучи призваним під час загальної мобілізації. На час проходження служби вихованням доньки ОСОБА_4 займається його дружина ОСОБА_5 , стосунки між ними чудові. Мати до доньки жодного інтересу не проявляє вже тривалий час, приблизно з 2016-2018 р.р., участі у вихованні дитини, матеріальному забезпеченні не бере, не спілкується та загалом повністю самоусунулася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків. Проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи не заперечували.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи у встановленому законом порядку усіма процесуально можливими способами, визначеними ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від неї суду не надходило, правом на подання відзиву на позов вона не скористалася.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчого комітету Нікопольської міської ради, представленого органом опіки та піклування, ОСОБА_6 , беручи участь в судовому засіданні 24.07.2025 в режимі відеоконференції, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Пояснила, що вихованням, матеріальним забезпеченням, навчання, розвитком Августи займається батько ОСОБА_1 , допомагає йому також ОСОБА_5 - його дружина. Мати жодної участі у цьому не бере, жодного разу у школі, де навчається донька, не була. Августа називає мачуху «мама», а також усвідомлено висловлює свою позицію з приводу згоди на позбавлення матері ОСОБА_3 батьківських прав відносно неї.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про свою участь в судовому засіданні не заявив, будучи повідомленим про розгляд справи неодноразово у встановленому законом порядку, причини неявки не відомі. Ухвала суду від 06.03.2025 про витребування доказів службою у справах дітей станом на 05.08.2025 не виконана.
Заслухана в судовому засіданні в порядку ст.171 СК України та з дотриманням ст.12.1 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, в присутності законного представника ОСОБА_1 та представника органу опіки та піклування, неповнолітня ОСОБА_2 пояснила, що просить позбавити її мати ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки мати не бере жодної участі у її вихованні, не проявляє інтересу, не спілкується. Останній раз, коли вона спілкувалась з матір`ю (що було давно), мати поводила себе агресивно по відношенню до неї, та перебувала в неадекватному стані. Через це вона мати побоюється та не має бажання з нею бачитись і спілкуватись.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, який стосується інтересів неповнолітньої дитини, в інтересах якої безпосередньо пред`явлено позов, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання нею відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача та його представника проти заочного розгляду справи.
Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.
Дослідивши письмові докази у справі, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, врахувавши позицію учасників справи, заслухавши думку неповнолітньої ОСОБА_2 , інтересів та прав якої безпосередньо стосується спір, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Судом встановлено, що 02.09.2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №439. Ще до укладення шлюбу вони перебували у фактичних шлюбних стосунках, в яких ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданим 01.09.2015 Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Факт батьківства при реєстрації народження дитини ОСОБА_1 визнав.
У зв`язку з погіршенням стосунків, відсутністю взаєморозуміння та виникненням постійних конфліктів, з 2016 стосунки між подружжям було припинено, а рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2019 у справі №214/7813/18, яке набрало законної сили 26.03.2019, шлюб між ними розірвано. Вказані обставини встановлено судовим рішенням, а відтак вони є преюдиційними та окремому доказуванню не підлягають.
Як вказував позивач, що не спростовано жодними доказами з боку відповідача, з моменту припинення шлюбно-сімейних стосунків у 2016 році, донька ОСОБА_2 залишилась проживати з ним.
Згідно з психолого-педагогічною характеристикою від 07.09.2023, неповнолітня ОСОБА_2 навчається у Нікопольському ліцеї №20 Нікопольської міської ради з 2018 року (з першого класу). Зарекомендувала себе з позитивного боку як дисциплінована, працелюбна, вихована, комунікабельна. Навчальним матеріалом володіє на достатньому рівні, має розвинену мову, гарну пам`ять, добре читає, вміє самостійно висловлювати думку, аналізувати, навчається у повну міру своїх сил. Батько ОСОБА_1 приділяє достатньо уваги вихованню і навчанню дитини, цікавиться постійно її досягненнями у школі, підтримує зв`язок з класним керівником. Дитина проживає у м. Нікополь з батьком та його дружиною ОСОБА_5 . Мачуха опікується дитиною, створює разом з ОСОБА_1 необхідні умови для повноцінного життя та навчання дитини, стосунки у сім`ї доброзичливі. Мати дитини - ОСОБА_3 не бере участь у вихованні доньки ОСОБА_4 , не цікавиться її навчанням, не відвідує батьківські збори.
Батько ОСОБА_1 за місцем проживання та несення служби у ЗСУ зарекомендував себе з позитивного боку, що підтверджується наявними в матеріалах справи характеристиками.
Відповідно до акта обстеження умов проживання від 14.02.2025, складеного спеціалістами служби у справах дітей Нікопольської міської ради в результаті комісійного обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що у вказаному житловому приміщенні проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_5 - його дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - донька ОСОБА_1 . Умови проживання у приміщенні задовільні, житло забезпечене газо-, водо-, електропостачанням та опаленням; у будинку зроблено ремонт, вікна металопластикові, в наявності усі необхідні меблі, техніка, чисто та охайно. Для дитини відведено окрему кімнату, в якій є ліжко, письмовий стіл, створено усі умови для навчання, розвитку та дозвілля дитини. ОСОБА_2 забезпечена харчуванням, одягом, взуттям по сезонам, усіма необхідними речами першої необхідності, засобами гігієни. У сім`ї панують доброзичливі стосунки.
За інформацією КЗ «Нікопольський міський центр соціальних служб» Нікопольської міської ради від 20.02.2025 №100, вихованням неповнолітньої ОСОБА_2 займаються батько ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_5 . Дитина навчається у Нікопольському ліцеї №20 НМР, має гарні показники у навчанні. Умови проживання дитини задовільні. Батько та мачуха приділяють належну увагу зовнішньому вигляду, здоров`ю дитини, цікавляться її шкільним життям та успіхами, спілкуються з вчителями. Дитина забезпечена усім необхідним для повноцінного розвитку та життя. Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 мешкає у м. Кривому Розі Дніпропетровської обл., з дитиною не спілкується, матеріально не утримує, життям та здоров`ям доньки не цікавиться.
Згідно з інформацією з КНП «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» НМР (лист від 19.02.2025 №172), неповнолітня ОСОБА_2 мешкає разом з батьком ОСОБА_1 та мачухою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Дитина зареєстрована у сімейного лікаря амбулаторії №9, вакцинована згідно календаря щеплень, вчасно та щорічно проходить профілактичний огляд, на диспансерному обліку не перебуває. Відносини у сім`ї доброзичливі.
Обставини, зазначені у відомостях, наданих суб`єктами соціальної взаємодії, покладено органом опіки та піклування - виконавчим комітетом Нікопольської міської ради, разом з іншими встановленими фактами в основу прийнятого ними висновку щодо розв`язання виниклого між сторонами спору.
Крім того, будучи заслуханою в судовому засіданні, неповнолітня ОСОБА_2 суду пояснила, що вона просить позбавити її мати ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки мати не бере жодної участі у її вихованні, не проявляє інтересу, не спілкується. Останній раз, коли вона спілкувалась з матір`ю (що було давно), мати поводила себе агресивно по відношенню до неї, та перебувала в неадекватному стані. Через це вона мати побоюється та не має бажання з нею бачитись і спілкуватись.
Аналогічні пояснення неповнолітня ОСОБА_2 надала до служби у справах дітей Нікопольської міської ради під час підготовки органом опіки та піклування висновку щодо вирішення спору.
Таким чином, встановлені судом обставини, підтверджені обсягом наявних доказів в своїй сукупності, суд розцінює як свідчення незацікавленості відповідача ОСОБА_3 життям, здоров`ям, матеріальним благополуччям, навчальним процесом та розвитком, майбутнім її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , фактичне умисне самоусунення від виконання батьківських обов`язків, свідоме, тривале нехтування їх виконанням, починаючи з 2016 року.
Відповідно до ч.1 ст.141, ст.150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан.
Як слідує з положень ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно з ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п.2); є хронічними алкоголіками або наркоманами (п.4).
При цьому, в розумінні п.15, п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Таким чином, з аналізу зазначених вище положень слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо виховання дитини мають бути безспірними.
Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок.
Згідно з висновком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 23.04.2025 №505, орган опіки та піклування Нікопольської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, у висновку відображено факти, на підставі яких очевидним є самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків, свідоме та тривале нехтування їх виконанням.
Відтак, в ході судового розгляду, на переконання суду, поза розумним сумнівом знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків, яке виражається у відсутності з її боку піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, не прийняття участі в її вихованні, навчанні, матеріальному забезпеченні. При цьому, така поведінка ОСОБА_3 є винною та свідомою. Судом беззаперечно встановлені обставини, які свідчать про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків та відсутність інтересу до життя та майбутнього доньки.
Отже, з урахуванням викладеного, а також позиції неповнолітньої ОСОБА_2 , в інтересах якої фактично ініційовано її батьком провадження у справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених ОСОБА_1 вимог та можливість їх задоволення їх позбавленням ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Поміж іншим, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на передбачене ст.169 СК України право на поновлення батьківських прав в судовому порядку після зміни її поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, обставин, що були підставою для її позбавлення батьківських прав з переосмисленням ставлення до дитини.
Що стосується вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки, то при її вирішенні суд виходить з такого.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч.4 ст.155 СК України.
З долучених до матеріалів справи доказів встановлено, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 у справі №182/5236/21, яке набрало законної сили, за позовом ОСОБА_1 визначено місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) матері дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття.
02.08.2023 на виконання рішення суду від 13.07.2023 у справі №182/5236/21 в частині стягнення аліментів Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист, який стягувачем ОСОБА_1 пред`явлено для примусового виконання. Із 13.02.2024 та дотепер виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів перебуває на примусовому виконанні у Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Як слідує з розрахунку заборгованості, ОСОБА_3 жодного разу аліменти на утримання дитини не сплатила, станом на 04.03.2024 заборгованість по аліментам складає 121 106 грн. 50 коп.
Таким чином, обставини справи свідчать, що відповідач аліменти на утриманні доньки не сплачує тривалий час, будучи при цьому обізнаною з наявністю судового рішення про стягнення з неї аліментів, адже ОСОБА_3 початково брала участь в судовому розгляді цивільної справи №182/5236/21, що відображено у змісті судового рішення. Відтак, суд вважає, що заборгованість по аліментам утворилася саме з вини відповідача. Доказів зворотного відповідач суду не надала, а в ході судового розгляду таких доказів не встановлено. Відтак суд вважає, що відповідач повинна нести відповідальність за неналежне виконання своїх зобов`язань шляхом сплати пені за прострочення сплати аліментів.
Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості.
Положеннями ч.1, ч.3 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Згідно зі ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст. 4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти.
У ст.196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане (тобто до останнього числа поточного місяця), та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року, винесеній у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18), відступивши від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі № 6-94цс15. Такий підхід Верховного Суду до розрахунку пені застосований також Касаційним цивільним судом в постановах від 12.09.2018 у справі №759/9457/15-ц, від 17.10.2018 у справі №359/9950/16-ц, від 05.12.2018 у справі №372/264/15-ц.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц та від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості * 1%. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.
При визначенні розміру пені позивач та його представник здійснили розрахунок пені на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів або на суму недоплачених аліментів, а кількість днів прострочення обчислили виходячи з наступного місяця, після того, в якому аліменти не сплачувались або сплачені не в повному обсязі, обмеживши період для розрахунку з 10.08.2021 до 01.03.2024.
Суд погоджується з наведеним розрахунком, оскільки він виконаний із застосуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц та від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц. Оскільки позивач не заперечує проти визначеного державним виконавцем розміру заборгованості по аліментам, відповідач не оспорює його дійсність та обґрунтованість, доказів, які б визначали доцільність перевірки правильності розрахунку аліментних платежів за кожним окремим місяцем суду не надано, тому суд вважає заявлений розмір заборгованості арифметично вірним та обґрунтованим.
Таким чином, загальний розмір розрахованої позивачем пені в межах заявленого періоду є вірним та становить 588 995 грн. 49 коп., в той час як розмір заборгованості по аліментам в межах цього ж періоду складає 121 106 грн. 50 коп.
Законом України від 17.05.2017 №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» ч.1 ст.196 СК викладено у новій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості».
Таким чином, законодавець, обмеживши розмір пені 100% від суми заборгованості фактично визнав, що попереднє правове регулювання, яке допускало непропорційне і нічим не обмежене перевищення суми неустойки (пені) відносно суми заборгованості зі сплати аліментів, не відповідало критерію «якості закону», допускало свавільне втручання у цивільні права особи, що є неприпустимим в розрізі практики Європейського суду з прав людини, і тому було змінене законодавцем.
Оскільки в даному випадку розрахований розмір пені як майнової відповідальності боржника за невиконання обов`язку сплатити аліменти очевидно є непропорційним, оскільки істотно перевищує суму самого несплаченого зобов`язання, тому суд приходить до висновку про можливість стягнення пені в розмірі 100% заборгованості, що становить 121 106 грн. 50 коп. за період з 10.08.2021 до 01.03.2024, тобто в межах заявлених вимог. На переконання суду, стягнення пені в такому розмірі відповідатиме вимогам ч.1 ст.196 СК України та принципам розумності, пропорційності і справедливості. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.п.3, 7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України (з розрахунку: 1% від присудженої суми, але не менше 1 211 грн. 00 коп. - за майновою вимогою про стягнення пені по аліментам, та у розмірі 1 211 грн. 20 коп. - за немайнову вимогу про позбавлення батьківських прав).
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 , діючого в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - адвоката Чуприни Євгена Андрійовича, до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Нікопольської міської ради, представлений органом опіки та піклування, служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення неустойки (пені) по аліментам - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути ізОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 10.08.2021 до 01.03.2024 у розмірі 121 106 грн. 50 коп.
Стягнути ізОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану - для внесення відповідної відмітки в актовий запис про народження ОСОБА_2 щодо позбавлення її матері ОСОБА_3 батьківських прав.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня складання повного тексту не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач, його представник та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Відомості про учасників справи:
ОСОБА_1 , інн НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_8 , інн, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне заочне рішення суду складене та підписане без проголошення 05.08.2025.
Суддя О.І. Євтушенко