РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа №568/630/25

Провадження №2/568/293/25

12 серпня 2025 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Кондратюка В.В.

секретаря судового засідання Ковальчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів, Дубенського району Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,

за участі позивача ОСОБА_1 , та

УСТАНОВИВ:

Зміст заявлених позовних вимог

01.10.2005 між позивачем, ОСОБА_1 , та відповідачем, ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який зареєстровано Башарівською сільською радою Радивилівського району Рівненської області, актовий запис №4 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від цього шлюбу є діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Позивач є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання по онкології та в силу стану свого здоров`я не може повноцінно працювати та самостійно забезпечувати дітей.

Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, як дружини яка є непрацездатною. Інших джерел доходу, окрім пенсії по інвалідності, позивач не має. У зв`язку із чим, позивач не може в повній мірі забезпечити харчуванням, необхідним підтримання для життєдіяльності, одягом та лікуванням.

У зв`язку із чим позивач, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її, як непрацездатної дружини, в розмірі 5 000 грн щомісячно.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

24.04.2025 позовна заява надійшла до суду(а.с.1-11).

24.04.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Кондратюку В.В.(а.с.12).

24.04.2025 у відповідності до положень ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддею з метою визначення підсудності, було вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача(а.с.13)

25.04.2025 судом отримана інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_6 (а.с.14).

29.04.2025 ухвалою прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб, судове засідання призначено на 20.05.2025 09 год. 00 хв. (а.с.15-16).

20.05.2025 судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача (а.с.25).

06.06.2025 судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача (а.с.35).

Копію ухвали про відкриття провадження від 29.04.2025 та копію позовної заяви із додатками відповідачеві судом було направлено рекомендованими поштовими відправленнями 29.04.2025, 20.05.2025 та 06.06.2025, разом із тим, тричі конверти із вмістом повернулися до суду без вручення із зазначенням листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою»(а.с.21-23,31-33,43-57).

Окрім того, відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду (а.с.28,34,39,40).

06.06.2025 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Окрім того в клопотання позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі (а.с.42-43).

29.07.2025 винесено ухвалу про заочний розгляд справи (а.с.68).

29.07.2025 позивачем подано клопотання про долучення доказів.

Відзиву на позовну заяву та інших клопотань до суду не надходило.

Доводи учасників справи

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав вказаних у позові, просила вимоги задовольнити.

Відповідач у судові засідання тричі не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином(а.с.21-23,31-33,43-57,28,34,39,40,88,89), причину неявки не повідомив. Відзив на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався, а тому, суд вважає, що справу можна розглянути у його відсутності на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 43ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, керуючись положеннями ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.

Фактичні обставини, встановлені судом

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 01.10.2005 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали шлюб, про що 01.10.2005 складено актовий запис №4. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_8 . Місце реєстрації Башарівська сільська рада Радивилівського району Рівненської області (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 07.07.2008, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2024/015039438 від 13.12.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.09.2023 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 05.03.2010, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 05.03.2010, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серії 12ААГ №909104, 04.09.2024 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, строком до серпня 2025 року, загального захворювання по онко. Висновки про умови та характер праці: без фізичних навантажень, без токсичних речовин, теплового та іонізуючого випромінення(а.с.11.)

Відповідно до чеку № 110959 від 09.05.2025 позивачем придбано Гарласил 9 0,5 мл. на суму 5189,9 грн. (а.с.75.)

Згідно направлення на УЗД позивача скеровано на вказаний медичний огляд лікарем ОСОБА_9 , та інші медичні обстеження (СКТ ОГК, ОЧП, ОМТ). (а.с.75.)

За змістом Довідки ОСОБА_3 № 591 від 30.01.2025 остання навчається у Рівненському фаховому коледжі інформаційних технологій на денній формі навчання по спеціальності інженерія програмного забезпечення з 01.09.2023 по 30.06.2027. (а.с.76.)

Відповідно до довідки про доходи № 5483 0314 9244 4422 позивачем за період з січня 2025 по червень 2025 отримано пенсію у розмірі 19 252 ,00 грн. (а.с.77.)

Згідно Договору № 2 2023 найму жилого приміщення від 29.08.2023 позивач на платній основі винаймає частину жилого приміщення (ліжко-місце) у гуртожитку, для своєї дочки ОСОБА_10 , вартість найму з 01.09 по 30.06 становить 6040 грн; з 1.09 по 31.01 3020 грн, а з 01.02. по 30.06 3020 грн. (а.с. 90)

Відповідно до Договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти № 153/9-1/121/2023 від 31 липня 2023 та додатку до нього Договору надання платної освітньої послуги № 4 -1/121/2023 03.08.2023 донька позивача ОСОБА_3 на платній основі отримує освітню послугу загальною вартістю 76 000,00 грн (п. 1.1.) у Рівненському фаховому коледжі інформаційних технологій на за спеціальністю 121 Інженерія програмного забезпечення. (а.с. 91,92)

Зміст спірних правовідносин становить позовна вимога про стягнення аліментів на утримання іншого з подружжя.

Норми права, що застосовані судом при вирішенні справи

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При розгляді заявлених вимог, суд виходить з наступних положень національного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України (далі СК України), дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Відповідно до частини четвертої статті 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Проте частина четверта статті 75 СК України Рішенням Конституційного Суду України від 29 жовтня 2024 року №1-1/2023(72/23), визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

Конституційний Суд України у своєму рішенні дійшов висновку, що частина четверта статті 75 Кодексу суперечить частині першій статті 8 Конституції України у системному зв`язку з частинами першою, третьою статті 51 Конституції України, оскільки вбачає невиправданим законодавчо обмежувати розміром прожиткового мінімуму межу, у разі недосягнення якої особу вважають такою, що потребує матеріальної допомоги іншого з подружжя, оскільки таке обмеження не може вважатися об`єктивно оціненим, обумовленим індивідуальними потребами одного з подружжя, що потребує матеріальної допомоги, та є надмірним утручанням (регулюванням) держави у право на отримання матеріальної допомоги та забезпечення її у більшому розмірі, оскільки полягає в обмеженні реалізації такого права (звужує його реалізацію до кола осіб, що потребують матеріальної допомоги).

Конституційний Суд України зазначив, що прожитковий мінімум у контексті частини четвертої статті 75 Кодексу визначено у спосіб, що не враховує повною мірою і не може враховувати потреби непрацездатних осіб, а тому й не може бути універсальним для визначення рівня витрат на підтримання життєзабезпечення всіх без винятку людей. Зокрема, нужденність одного з подружжя, який є непрацездатним, повинна встановлюватися з урахуванням співвідношення між його заробітною платою, пенсією, іншими доходами та тими потребами, які є важливими для його нормального життєзабезпечення. Частина четверта статті 75 Кодексу викладена у такий спосіб, що не допускає можливості віднести категорію «нужденність» до оціночних понять, а тому позбавляє суд змоги тлумачити зміст цієї категорії та ухвалювати рішення на власне переконання з урахуванням усіх обставин справи, які мають істотне значення.

Прожитковий мінімум не відображає фактичного стану потреби особи у матеріальній допомозі, а навпаки, як убачається зі змісту частини четвертої статті 75 Кодексу, обмежує право одного з подружжя на утримання (аліменти). Крім того, оскільки особа пенсійного віку або особа з інвалідністю I, II чи III групи має пенсію чи соціальні виплати у розмірі, що можуть перевищити прожитковий мінімум, установлений законом, частина четверта статті 75 Кодексу не може бути застосована, а право на утримання не може бути реалізоване.

Разом з тим, Конституційний Суд України у своєму рішенні зазначив, що потребу в матеріальній допомозі за наявності спору слід визначати в судовому порядку у кожному конкретному випадку у спосіб зіставлення доходів і витрат позивача та відповідача, а також перебування в особи (відповідача) на утриманні інших осіб (батьків, дітей від інших шлюбів тощо), що дасть можливість повною мірою визначити матеріальну потребу одного з подружжя і можливості іншого з подружжя в наданні утримання (аліментів) та забезпечить тому з подружжя, хто є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги, можливість її отримати, а призначення особі відповідної пенсії або іншої соціальної виплати не може залежати від виплат, які здійснює один із подружжя на утримання іншого з подружжя. Призначення державою соціальних виплат не може впливати на призначення аліментів на утримання одного з подружжя або ж виключати можливість такого призначення.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

За приписами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Мотиви та висновки суду, щодо заявлених вимог

Судом встановлено, що позивач та відповідач згідно із копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 з 01.10.2005 перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Разом з тим, позивач в розумінні ч. 3 ст. 75 СК України, є непрацездатним подружжям, адже відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною комісією серії 12ААГ №909104, 04.09.2024 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, строком до серпня 2025 року, загального захворювання по онко.

Суд виходить з того, що необхідні потреби непрацездатної людини, як правило, не обмежені тими звичайними потребами, які має здорова людина, тому вимагають додаткових витрат на лікування, оздоровлення, харчування, що зумовлено іншим, відмінним способом життя такої людини.

Так позивачем надано чек № 110959 від 09.05.2025 про придбання вакцини Гарласил 9 0,5 мл. на суму 5189,9 грн, що становить майже двократний розмір пенсії позивача.

Чинне законодавство у частині другій статті 75 СК України надає перелік загальних умов для надання утримання одному з подружжя: 1) його непрацездатність; 2) потреба у матеріальній допомозі; а також здатність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. У даному випадку мова йде про юридичний склад, який містить юридичні факти, що є підставою для набуття одним з подружжя права на утримання і створення обов`язку для іншого з подружжя таке утримання надавати.

Аналіз норм СК України свідчить, що четвертою істотною умовою виникнення права одного із подружжя на утримання є відсутність зловживання правом з її боку. Форми такого зловживання визначені у частині першій статті 83 СК України, згідно з якою, рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо: 1) подружжя перебувало в шлюбних відносинах нетривалий час; 2) непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного кримінального правопорушення; 3) непрацездатність або тяжка хвороба того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, була прихована від другого з подружжя при реєстрації шлюбу; 4) одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги.

Матеріали справи не містять доказів неможливості відповідачем надавати відповідну матеріальну допомогу позивачу.

Разом з тим, відповідно до довідки про доходи № 5483 0314 9244 4422 позивачем за період з січня 2025 по червень 2025 отримано пенсію у розмірі 19 252 ,00 грн, тобто 3323 грн щомісячно з березня по червень 2025..

Призначення особі з інвалідністю відповідної пенсії по інвалідності або іншої соціальної виплати не може знаходитися у зв`язку із виплатами, які здійснює подружжя на утримання іншого подружжя, яке є особою із інвалідністю. Факт призначення державою пенсії по інвалідності не може впливати на факт призначення судом аліментів на утримання подружжя або ж виключати його. (Постанова Верховного Суду від 24.06.2021 року по справі № 759/6629/19)

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що сторони майже 15 років перебувають у шлюбі, а другу групу інвалідності встановлено позивачу за час шлюбу, при цьому у подружжя є троє спільних неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а старша донька навчається у Рівненському фаховому коледжі інформаційних технологій на денній формі навчання.

З огляду на стан здоров`я позивача, суд виснує, що він потребує матеріальної допомоги іншого подружжя -відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача, якій встановлена друга група інвалідності та яка потребує матеріальної допомоги, аліментів на її утримання, з врахуванням можливості відповідача надавати таку допомогу.

Судом враховано, що відповідач є особою працездатного віку та ним не надано в ході судового розгляду доказів, що він не може надавати матеріальну допомогу своїй непрацездатній дружині, яка є особою з інвалідністю другої групи.

Куруючись вимогами принципу розумності та справедливості, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача необхідно стягнути аліменти у грошовій формі в розмірі 3 000,00 грн щомісячно, оскільки такий розмір аліментних зобов`язань, не покладе надмірний тягар на відповідача, і захистить право відповідача на утримання, забезпечивши баланс майнових інтересів сторін спору.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а також

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,259,263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 24 квітня 2025 року до моменту припинення права на утримання відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 , відсутній електронний кабінет в ЄСІТС.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 , відсутній електронний кабінет в ЄСІТС.

Суддя Володимир КОНДРАТЮК