справа № 760/6571/24
головуючий у суді І інстанції Жовтанюк В.С.
провадження № 22-ц/824/1936/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Терпая Олександра Юрійовича на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 7 000 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 18 березня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що 04 серпня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що позивач не може забезпечити дітям належний рівень життя, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні у розмірі 14 000 грн, що відповідає по 7 000 на кожну дитину.

Діти відвідують додатково гуртки, а саме: танці - 400 грн, карате - 400 грн, репетиторство англійської мови - 800 грн, з німецької мови - 1 200 грн, крім навчальних заходів, куди також даються гроші на утримання дітей відносно потреб, садочок - 400 грн, школа - 400 грн та 1 200-1 600 грн виходить на обіди, підготовка до школи молодшого - 600 грн, це все вже становить 5 800 грн.

І це перелік витрат лише для мінімального розвитку дітей, але ж вони також потребують одежі, їжі, утримання житла порядку 6 000 грн, де діти проживають та користуються комунальними послугами.

Також дітям потрібні якісь мінімальні розваги, ці ж самі квитки до кіно вийдуть у 500 грн, а дитячі кімнати, їх вартість варіюється від 150-250 грн за відвідування, окрім цього дитина потребує на якісь супутні смаколики під час розваг.

Слід також врахувати, що діти можуть хворіти, від так визначена сума аліментів у 14 000 грн буде оптимальною для забезпечення їм життя на рівні соціуму та є підйомною для відповідача.

Зазначає, відповідач здоровий, не має жодних важких захворювань, працездатний, працює в Національній поліції України управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києв (вул. Василя Чумака, 8-А, м. Київ, Україна,індекс 03065, ), на посаді інспектора, звання підполковник, інших осіб на утриманні не має, інших дітей не має.

Вказує, що відповідач ухиляється від участі в утриманні дітей.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі по 3 500 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 18 березня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що судом враховано матеріальне становище сторін, які не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. У відповідача є матір пенсійного віку. Відповідно до копії щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 року, відповідачу на праві власності належить земельна ділянка площею 120 кв.м. вартістю 108 000 грн, та має заробітну плату у розмірі 525 537 грн. Крім того, відповідач є орендарем квартири, розмір щомісячної орендної плати складає 10 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Терпай О.Ю. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у сумі 7 000 грн на кожну таку дитину щомісячно та відшкодувати надану правову допомогу у розмірі 5 000 грн, які належать до судових витрат. Стягнутисудові витрати за підготовку та супроводження розгляду апеляційної скарги у сумі 7 000 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення порушує права дітей, тим самим порушуючи частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 1989 року, призначаючи суму аліментів на дитину у розмірі 3 500 грн щомісячно, враховуючи, що батько дітей має постійний офіційний заробіток.

Визначений судом першої інстанції розмір аліментів навіть менше ніж запропонований відповідачем.

Вказує, що судом першої інстанції не враховані жодні подані позивачкою докази: подані чеки відносно утримання, ухилення відповідача від такого обов`язку, докази на підтвердження того, що діти постійно проживають з матір`ю, подані електронні докази, проте взято до уваго докази, подані відповідачем.

Зазначає, що відповідач почав добровільно сплачувати аліменти на дітей лише після подання позовної заяви про стягнення аліментів.

На підтвердження того, що на утриманні відповідача перебуває його матір ним надано пенсійне посвідчення матері, виписку з медичної установи, де вона проходила лікування, та платіжні доручення, у яких відсутня інформація кому адресовані дані кошти та хто є власником вказаного карткового рахунку, проте судом визнається даний доказ як належний і на підставі цього суд бере до уваги, що відповідач дійсно утримує свою матір.

Відповідачем не надано доказів того, що його матір дійсно потребує матеріальної допомоги від нього.

Відповідач посилається на те, що винаймає житло та подає договір оренди квартири від 14 лютого 2024 року щодо оренди квартири у сумі 10 000 грн щомісячно, але окрім цього договору жодних квитанцій щодо сплати за житла не надається, ні сплати комунальних, так як і не перевіряється інформація відносно орендодавця щодо сплати податків з цього договору, адже лише тільки тоді можна стверджувати, що цей договір дійсно виконується та відповідає своїм умовам.

Зазначає, що враховуючи розмір доходу відповідача він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 7 000 грн на кожного з дітей.

Відповідач у визначений ухвалою суду строк не скористався процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, ця справа є справою незначної складності, відноситься до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому справа розглядається судом апеляційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла таких висновків.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 04 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 15).

У ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 16-17).

Позивачкою надано фіскальні чеки на підтвердження придбання продуктів харчування, дитячого одягу (а.с. 18-28) та платіжні інструкції про оплату за комунальні послуги (а.с. 51-73).

Згідно з довідкою від 28 квітня 2024 року, виданою Дошкільним навчальним закладом № 337 Дніпровської районної в місті Києві управління освіти Державної адміністрації, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує заклад дошкільної освіти № 337 з 01 вересня 2020 року по теперішній час (а.с. 46).

Відповідно до довідки від 27 березня 2024 року, виданої Дитячо-юнацькою хореографічною студією імені Миколи Коломійця «Щасливе дитинство», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у цій студії з 01 вересня 2020 року по теперішній час (а.с. 48).

Згідно з деклараціями про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, представником пацієнтів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є ОСОБА_1 (а.с. 49-50).

Відповідачем надано платіжні інструкції від 12 квітня 2024 року, 22 лютого 2024 року, 07 березня 2024 року, 21 березня 2024 року, 04 квітня 2024 року (а.с. 107-111) про сплату по 400 грн на рахунок, який зазначала ОСОБА_1 у листуванні в месенджері з ОСОБА_2 (а.с. 79).

15 березня 2024 року ОСОБА_2 здійснено грошовий переказ на користь ОСОБА_1 у розмірі 8 000 грн, що підтверджується чеком Укрпошти (а.с. 113).

02 лютого 2024 року ОСОБА_2 подав рапорт начальнику Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві про утримання з його грошового забезпечення аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 25 % у зв`язку з тим, що він є батьком двох неповнолітніх дітей (а.с. 112).

Матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 ), що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 (а.с. 115-116).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с. 117).

З виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 3390 вбачається, що ОСОБА_7 знаходилася на стаціонарному лікуванні в інсультному відділенні КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2» з 24 березня 2023 року по 30 березня 2023 року (а.с. 118-119).

З щорічної декларації за 2023 рік вбачається, що ОСОБА_2 займає посаду інспектора в Управлінні поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві, у власності має земельну ділянку площею 120 кв.м. у с. Глушки Білоцерківського району Київської області, розмір його заробітної плати за 2023 рік становить 525 537 грн (а.с. 129-137).

Згідно з довідкою про доходи від 10 квітня 2024 року заробітна плата ОСОБА_2 за період з січня по березень 2024 року становить 111 729 грн 84 коп. (а.с. 138).

14 лютого 2024 року ОСОБА_2 (орендар) укладений договір оренди квартири у м. Києві строком на 12 місяців, розмір щомісячної орендної плати становить 10 000 грн (а.с. 139-140).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, позивачка скористалася своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

За змістом частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

ОСОБА_1 у своєму позові просила суд стягнути з відповідача аліменти на двох неповнолітніх дітей у розмірі по 7 000 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 18 березня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи заявлений до стягнення розмір аліментів на неповнолітніх дітей, позивач посилалася на понесені нею витрати, понесені на лікування, навчання, розвиток особистих здібностей.

На підтвердження цих витрат до позову додано довідки про те, що діти відвідують заклади освіти та юнацькі хореографічні заклади, а також на підтвердження укладення декларацій про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу дітям.

Однак, указані витрати викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо) є додатковими витратами у розумінні статті 185 СК України, та не відносяться до витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (аліментів), у тому числі на навчання, харчування, тощо.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для врахування таких витрат під час визначення розміру аліментів на неповнолітніх дітей.

В апеляційній скарзі позивачка посилалась на те, що розмір доходу відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 7 000 грн на рогожного з дітей.

Апеляційний суд зауважує, що за загальним правилом батьки несуть рівні аліментні обов`язки щодо утримання дитини, а тому виплачувані одним із батьків аліменти мають складати лише половину суми, що має витрачатися на утримання дитини, а позивачкою не надано суду доказів на підтвердження власних доходів.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімуму» прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України після проведення науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг. Порядок проведення науково-громадської експертизи встановлюється на принципах соціального партнерства та затверджується Кабінетом Міністрів України. Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3196 гривень.

За загальним правилом батьки несуть рівні аліментні обов`язки щодо утримання дитини.

З цього випливає, що виплачувані одним із батьків аліменти мають складати лише половину суми, що має витрачатися на утримання дитини.

При цьому розмір аліментів, визначений судом першої інстанції до стягнення, а саме: 3 500 грн на кожну дитину на місяць, перевищує прожитковий мінімум для дітей відповідного віку.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків, а брати участь в утриманні дитини зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, апеляційний суд враховує, що такі стягуються не для зрівняння матеріального становища платника та одержувача аліментів, а для того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

Крім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

На підставі викладеного, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків, стан здоров`я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, відсутність відомостей щодо наявності у відповідача інших дітей або осіб на утриманні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що справедливим та доцільним є стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 3 500 грн щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то витрати позивачки на правову допомогу не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Терпая Олександра Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська