Справа № 199/4778/25
(2-о/199/195/25)
19 червня 2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді : Богун О.О.
при секретареві Дубовик А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-
Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй договору купівлі-продажу від 25 жовтня 1990 року укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером №263.
В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідно до укладеного договору купівлі-продажу, громадянин України, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив жилий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці пл..800 м2. На цій земельній ділянці розташований жилий шлакобетонний будинок А-І, жил. пл. 12,1 м2 та такі господарські будівлі: сарай глиновий Б-І, сарай дерев`яний В-І, вбиральня цеглова Г, огородження №І-3, 5-7, інші спорудження №4.
19 лютого 2025 року державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_3 . Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 14.05.2025 року для проведення державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок, винесла рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій з тих підстав, що заяву подала ОСОБА_1 , а договір купівлі-продажу, посвідчений старшим державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Стрілковською З.Д. за реєстровим номером №263, укладено ОСОБА_4 , рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту, що має юридичне значення на підставі п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, а саме для встановлення належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, особи, зазначеним у паспорті.
Тому, заявник звернулась до суду з даною заявою в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу від 25 жовтня 1990 року укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером №263.
Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи - Четвертої Дніпровської Державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справ, заяв до суду не направляв.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заявник, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою БТІ від 07.02.2020 року №1548.
Вищевказана квартира належить їй на праві власності . При заповненні договору купівлі-продажу від 25.03.1990 року неправильно зазначено прізвище заявника. А саме, у договорі купівлі-продажу від 25.03.1990 року не вірно вказано « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_6 ».
Зазначена невідповідність створює перешкоди заявникові для державної реєстрації.
Факт належності заявникові договору купівлі-продажу від 25 березня 1990 року укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером №263, підтверджується наявними у матеріалах справи документами.
Згідно судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення викладеного у листі Верховного суду України від 01.01.2012 року, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй, спадкоємці померлої особи власника цього документа для оформлення спадкових прав, утриманці померлого для одержання пенсії, прокурор у порядку статей 45,46 ЦПК України, інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.
Згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 виданого Пенсійним фондом України 13.08.2019 року зазначено ПІБ, ОСОБА_1 .
Згідно довідки БТІ від 07.02.2020 року №1548 підтверджується що ОСОБА_4 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
На думку суду, при заповненні договору купівлі-продажу від 25.10.1990 року укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером №263 при написанні прізвища не вірно вказано « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_6 ».
У суду немає сумніву в тому, що договір купівлі-продажу від 25.10.1990 року укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером №263 належить заявниці, так як це підтверджується зібраними доказами по справі, всі інші дані заявника, а саме прізвище, ім`я співпадають з даними пенсійного посвідчення, адреса домоволодіння співпадає з довідкою БТІ від 07.02.2020 року №1548, інші дані заявника, а саме прізвище, ім`я по батькові співпадають з даними пенсійного посвідчення .
Встановлення факту належності договору купівлі-продажу має юридичне значення для заявника, так як дозволить йому здійснити державну реєстрацію прав на належну йому частку майна.
За змістом п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Таким чином, враховуючи принцип верховенства права, вимоги заявника підлягають задоволенню.
Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, судові витрати слід віднести на рахунок заявника.
Керуючись ст.ст. 19, 264, 265, 268, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити в повному обсязі.
Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) договір купівлі-продажу від 25 жовтня 1990 року укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований державним нотаріусом Стрілковською З.Д. за реєстраційним номером №263.
Судові витрати віднести на рахунок заявника.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Богун