Провадження №: 2/336/304/2025
Ухвала

Іменем України

7 серпня 2025 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.Г.,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_1 про скасування захоів забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району, як орган опіки та піклування, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини з матір`ю та повернення дитини матері,за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району, як орган опіки та піклування, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини з батьком,-

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя перебуває вказана справа,яка ухвалою суду від 19.06.2025 р.призначена до судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні суд частково задовольнив заяву позивачки ОСОБА_2 про забезпечення позову,зобов`язав ОСОБА_1 до ухвалення судом рішення у справі надавати ОСОБА_2 можливість спілкуватися із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою відеозв`язку один раз на тиждень кожного тижня в присутності батька ОСОБА_1 , та повідомляти її про місце перебування, стан здоров`я та умови проживання дитини.

10.07.2025 р.в системі «Електронний суд» відповідачем ОСОБА_1 був сформований документ клопотання про скасування заходів забезпечення позову,в якому він просить суд скасувати заходи забезпечення позову,вжиті ухвалою суду від 19.06.2025 р.

В обґрунтування клопотання посилається на те,що 01.07.2025 р. о 14.10 год.відповідачем ОСОБА_1 було забезпечено спілкування позивачки із сином за допомогою відеозв`язку в мобільному додатку Viber,в той же день о 17.30 год.позивачка без попередження ,ігноруючи відмову органу опіки та суду в наданні їй можливості особисто спілкуватись з сином,прибула до місця проживання відповідача та намагалась викрасти малолітнього сина ,коли дитина гуляла разом з бабусею,в результаті чого дитині було завдано тілесні ушкодження,психологічну травму,на даний час дитина проходить лікування,у зв`язку з цим дитині необхідно забезпечити позитивну атмосферу та уникнення стресових психотравмуючих ситуацій,чому буде перешкоджати будь-яке спілкування дитини з матір`ю.

У зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці,а також з метою забезпечення доступу сторонам по справі до суду, мати рівні права та обов`язки, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, було призначено вказану заяву до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі на 07.08.2025 р.

05.08.2025 р.відповідачем ОСОБА_1 через канцелярію суду було подано клопотання,аналогічне викладеному вище,в якому відповідач просить врахувати наявність обмежувального припису,виданого рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2025 р.стосовно ОСОБА_2 ,яким,серед іншого,заборонено ОСОБА_2 будь-які контакти з дитиною ОСОБА_3 ,включаючи особисті зустрічі,телефонні дзвінки,листування та спілкування через третіх осіб.

07.08.2025 р.в системі «Електронний суд» представником позивачки адвокатом Дьяковою Т.В.був сформований документ-заперечення на клопотання(заяву0про скасування заходів забезпечення позову.

Узагальнений зміст заперечень полягає в тому,що позивачка ОСОБА_2 як мати ОСОБА_4 не позбавлена батьківських прав,діє в інтересах дитини,під час спілкування 01.07.2025 р.в режимі відеозв`язку намагалася відновити емоційний зв`язок з дитиною,ніяким чином спілкування матері з сином в такому режимі за ухвалою суду про забезпечення позову не шкодить інтересам дитини.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Логінова В.В.наполягала на задоволенні клопотання та скасуванні заходів забезпечення позову,вжитих ухвалою суду від 19.06.2025 р.з підстав,викладених вище. Акцентувала увагу на тому,що спілкування дитини з матір`ю в межах вжитих заходів забезпечення позову призвело до негативних наслідків,дитина наразі проходить лікування встановленого розладу психічного здоров`я,будь-яке спілкування з матір`ю буде перешкоджати нормальній реабілітації,а згідно рішення суду від 28.07.2025 р.,яке має силу негайного виконання,до матері застосовані строком на 6 місяців обмежувальні заходи,серед яких заборона будь-якого спілкування з дитиною.

Позивачка ОСОБА_2 при розгляді клопотання пояснила,що під час спілкування з дитиною в режимі відеозв`язку 01.07.2025 р.відчула з боку дитини любов та емоційну прихильність,бажання бачитися з мамою,тому приїхала в цей день вечіром до місця проживання дитини,мала намір привітати сина з пройдешнім днем народження. Проте бабуся дитини та відповідач вчинили бійку,викручували їй руки,тягнули дитину від неї за шию,внаслідок чого їй та дитині були заподіяні тілесні ушкодження. Наголошувала на тому,що з її боку загрози для дитини немає,вона хоче бачити сина та повноцінно спілкуватись з ним,чому перешкоджає відповідач.

Представник позивачки адвокат Дьякова Т.В.(в режимі відео конференції)підтримала заперечення проти заяви про скасування заходів забезпечення позову та звернула увагу на те,що батько використовує дитину як засіб уникнути мобілізації,створив для дитини неналежні умови проживання,до матері дитини ставиться зневажливо,ображав у присутності дитини,фактично агресором у сім`є є саме відповідач.

Представник позивачки адвокат Населенко М.М.просила суд при розгляді клопотання не брати до уваги викладені у виді письмових документів відомості від ФОП щодо стану психологічного здоров`я дитини як неналежні докази,неінформативні саме щодо позивачки відомості про розпочаті досудові розслідування за фактами вчинення насильства,завдання тілесних ушкоджень,врахувати,що мати,яка мешкає окремо тривалий час,не могла негативно впливати на стан психічного здоров`я дитини,для якого основний травмуючий фактор це проживання у родині батька без належних умов. Також вважає,що рішення суду від 28.07.20205 р.про видачу обмежувального припису щодо її довірительки оскаржується в апеляційному порядку,тому не має значення для розглядцу цього клопотання.

Представник районної адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування Семенченко Н.В.повідомила суд,що з червня 2024 р.на обліку перебуває дитина ОСОБА_4 ,щодо якого надійшла інформація про факт домашнього насильства,у липні 2025 р.надійшла інформація про встановлені лікарем педіатром тілесні ушкодження,за фактом спричинення яких відкриті кримінальні провадження.За численими зверненнями як від матері,так і від батька дитини 30.07.2025 р.відбулося засідання комісіі з питань захисту прав дитини,матері відмовлено у визначені способу участі у вихованні дитини ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали справи та обґрунтованість клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд доходить наступних висновків.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір, предметом якого є вимога позивачки за первісним позовом ОСОБА_2 про визначення місця проживання їхньої спільної малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею.

Також, між сторонами існує спір, предметом якого є вимога позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про визначення місця проживання їхньої спільної малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним.

Ухвалою від 19.06.2025 р.суд частково задовольнив заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,зобов`язав ОСОБА_1 до ухвалення судом рішення у справі надавати ОСОБА_2 можливість спілкуватися із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою відеозв`язку один раз на тиждень кожного тижня в присутності батька ОСОБА_1 , та повідомляти її про місце перебування, стан здоров`я та умови проживання дитини.

Постановляючи вказану ухвалу,суд врахував права матері на особисте спілкування з дитиною, сприяв забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю ,діяв в інтересах дитини з метою запобігання втрати емоційного контакту матері з малолітньою дитиною, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді ,щоб уникнути розриву психологічних та емоційних зв`язків між матір`ю та сином.

24.07.2025 р.постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції(м.Одеса)Тішиної І.В.за заявою стягувача ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП № 78618563 про примусове виконання виконавчого листа № 336/7129/24 виданого 09.07.2025 р.Шевченківським районним судом м.Запоріжжя про зобов`язання ОСОБА_1 до ухвалення судом рішення у справі надавати ОСОБА_2 можливість спілкуватися із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою відеозв`язку один раз на тиждень кожного тижня в присутності батька ОСОБА_1 , та повідомляти її про місце перебування, стан здоров`я та умови проживання дитини.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2025 р.стосовно ОСОБА_2 видано обмежувальний припис,яким,серед іншого,заборонено ОСОБА_2 будь-які контакти з дитиною ОСОБА_3 ,включаючи особисті зустрічі,телефонні дзвінки,листування та спілкування через третіх осіб.

Під час розгляду зазначеної справи суд встановив,що 01.07.2025 р.через протиправні дії ОСОБА_2 сталася подія,яка знову травмувала дитину,завдала їй фізичної та психічної шкоди,наразі дитина проходить лікування,погіршився стан психічного здоров`я.

Апеляційне оскарження цього рішення ,яке має силу негайного виконання,не перешкоджає суду спиратись у своїх висновках на обставини,встановлені під час розгляду згадуваної вище справи.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань ,17.07.2025 р.до ЄРДР за № 0001085 внесено відомості про розпочате досудове розслідування кримінального провадження на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за заявою ОСОБА_1 про вчинення домашнього насильства.

За змістом консультативного висновку ,складеного дитячим лікарем-психологом ОСОБА_5 01.08.2025 р.,під час телефонної бесіди з дитиною,яка відбулася 01.07.2025 р.через відеозв`язок та зафіксована на відео,встановлено негативний вплив на актуальний психологічний стан дитини внаслідок комунікації з матір`ю,рекомендовано щадний режим емоційних навантажень,консультація психіатра.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту ,що передбачений національним законодавством України

Відповідно до ч. 1,2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Аналіз зазначених правових норм дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Відповідно до ч.4, 11 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи ,що після постановлення судом 19.06.2025 р.ухвали про вжиття заходів забезпечення позову позивачкою були вчинені дії,що мали негативні наслідки для дитини ,заходи забезпечення позову не сприяли меті їх застосування налагодженню емоційного контакту та встановленню родинних зв`язків між матір`ю та дитиною, з чого вбачається невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи,зловживання з боку позивачки наданими їй можливостями спілкування з дитиною на шкоду його емоційному комфорту,суд дійшов висновку про те,що у застосуванні заходів забезпечення позову на теперішній час потреба відпала, у зв`язку з чим останні на підставі положень ч.8 ст.158 ЦПК України підлягають скасуванню.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд-

постановив:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного районного суду від 19.06.2025 р.по цивільній справі № 336/7129/24, а саме:зобов`язати ОСОБА_1 до ухвалення судом рішення у справі надавати ОСОБА_2 можливість спілкуватися із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою відеозв`язку один раз на тиждень кожного тижня в присутності батька ОСОБА_1 та повідомляти її про місце перебування, стан здоров`я та умови проживання дитини.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи та для виконання до відповідних суб`єктів виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо всудовому засіданнібуло оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання)без повідомлення(виклику)учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи,якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне скарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 07.08.2025 року.

Суддя Ю.А.Галущенко