Справа № 493/1301/24
Провадження № 2/493/84/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Тітової Т.П.

за участю секретаря Сирота О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Печарського В.Д.

представника відповідача адвоката Кравченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

02.08.2024 року до Балтського районного суду Одеської області звернулася з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Ухвалою судді від 07.08.2024 року провадження по даній цивільній справі відкрито, справу призначено до підготовчого засідання з викликом до суду сторін.

14.01.2025 року позивач заявила клопотання про призначення судово-генетичної експертизи щодо спорідненості між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між біологічним батьком та донькою.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 22 січня 2025 року клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судово-генетичної експертизи задоволено, призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів, судово-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

28.04.2025 року на адресу суду повернулася цивільна справа з висновком експерта.

Ухвалами Балтського районного суду Одеської області від 19.05.2025 року поновлено провадження по справі, закрито підготовче провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів та призначено справу до судового розгляду по суті.

На обґрунтування вимог позивач зазначила, що в грудні 2020 року вона познайомилась з мешканцем смт. Слобідка Подільського району Одеської області ОСОБА_2 і у них почались близькі стосунки. Про їх з відповідачем стосунки знали її сім`я та їх з ним друзі, оскільки цей факт не приховувався. Відповідач спілкуючись з нею, також активно брав участь у спілкуванні з її родиною та друзями, відвідував з нею спільні заходи, разом відпочивали.

3 лютого 2020 року по січень 2024 року вона з відповідачем ОСОБА_2 проживали в її житловому будинку в АДРЕСА_1 , разом з ним однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах.

В цей період часу інтимні стосунки вона підтримувала лише з відповідачем ОСОБА_2 .

У вересні 2020 року вона помітила, що вагітна і повідомила про свою вагітність ОСОБА_2 . Він зрадів цій новині і визнав, що вона завагітніла від нього і виявив бажання бути записаним батьком дитини після її народження. Він продовжував відносини з нею та завжди цікавився станом її здоров`я та здоров`ям плоду. Відповідач заявляв, що це його дитина і цього не приховував.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в КП "Балтська багатопрофільна лікарня" Балтської міської ради Одеської області вона народила доньку ОСОБА_3 . Дитина народилась доношеною на 9-му місяці вагітності.

Відповідач ОСОБА_2 відвідував її в пологовому будинку як до, так і після народження доньки ОСОБА_4 .

Після народження доньки ОСОБА_4 вони з відповідачем продовжували проживати однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах в її житловому будинку в АДРЕСА_1 .

Однак згодом відповідач почав уникати подання в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Відповідно, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 СК України. По батькові дитини позивач вказала " ОСОБА_5 " від імені батька дитини ОСОБА_2 .

Починаючи з січня 2024 року відповідач повністю припинив спілкування з позивачем.

Тому, позивач звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини ОСОБА_3 та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подання позову і до її повноліття.

06.01.2025 року на електронну адресу суду через електронний суд надійшов відзив від представника відповідача на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Свій відзив на позовну заяву представник відповідача мотивує тим, що відповідач дізнався про позов випадково з додатку «Дія» 29.12.2024 року. Відповідач погоджується, що знайомий з ОСОБА_1 , з якою познайомився в 2020 році. Також зазначив, що приїжджав до неї пару разів, але разом не проживали однією сім`єю. Позивач проживала разом зі своєю матір`ю в с. Євтодія Подільського (колишнього Балтського) району Одеської області. Він проживав та постійно працював в м. Одеса, тому спілкувалися по телефону та майже завжди сварилися. Восени 2020 року позивач повідомила йому про свою вагітність та запевнила його про те, що він батько дитини, але в нього виникли сумніви. Кошти в розмірі 500 доларів США надавав на прохання матері позивача, так як позивач знаходилася в пологовому будинку. На реєстрацію дитини в органи РАЦСу не з`явився, так як не був упевнений у своєму батьківстві. Оскільки до народження дитини вони зустрічалися пару разів та вважає, що окрім нього в неї були інші чоловіки. Не заперечувала проти задоволення клопотання про призначення по даній цивільній справі судово-генетичної експертизи.

Крім того, просила суд, що у разі підтвердження батьківства відповідача щодо ОСОБА_3 , при визначенні суми аліментів на користь позивача, врахувати, що на його утриманні знаходиться ще одна дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання якого відповідач сплачує аліменти в сумі 1000,00 грн.

Також зазначила, що відповідач з початку війни призваний на військову службу в ЗСУ, отримав поранення (вогнепальне осколкове поранення верхньої третини лівого стегна), був виведений поза штат, довго знаходився на лікуванні. Крім того, має захворювання пов`язане з проходженням військової служби (розлади особистості і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку з цефалгічним та лікворо-гіпертензивним синдромом, обмежено придатний до військової служби). Внаслідок отриманих поранень та хвороб зараз постійно потребує медичного нагляду, лікування та реабілітації.

07.01.2025 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву про визнання батьківства та стягнення аліментів. Свій відзив на позовну заяву відповідач мотивує тим, що він вважає, що не являється біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дізнався про позов випадково з додатку «Дія» 29.12.2024 року. Погоджується, що знайомий з ОСОБА_1 , з 2020 року. Також зазначив, що приїжджав до неї пару разів, але разом не проживали однією сім`єю. Позивач проживала разом зі своєю матір`ю в с. Євтодія Подільського (колишнього Балтського) району Одеської області. Він проживав та постійно працював в м. Одеса, тому спілкувалися з позивачем по телефону та майже завжди сварилися. Восени 2020 року позивач повідомила йому про свою вагітність та запевнила його про те, що він батько дитини, але в нього виникли сумніви. Кошти в розмірі 500 доларів США надавав на прохання матері позивача, так як позивач знаходилася в пологовому будинку. На реєстрацію дитини в органи РАЦСу не з`явився, так як не був упевнений у своєму батьківстві. Оскільки до народження дитини вони зустрічалися пару разів та вважає, що окрім нього в неї були інші чоловіки. Про те не заперечує проти призначення судово генетичної експертизи.

У разі підтвердження його батьківства щодо дитини ОСОБА_3 , просить суд врахувати при призначенні стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , що на його утриманні вже знаходиться одна дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На утримання якого він сплачує аліменти в сумі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.06.2016 року і до повноліття дитини. Також зазначив, що він є учасником бойових дій та відповідно п.13 ч.1 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового.

16.01.2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача, в якому вона зазначила, що відповідач заперечує своє батьківство шляхом повідомлення суду недостовірних та образливих відомостей відносно неї, в частині припущень відносин з іншими чоловіками. Тому наполягає на проведенні судової молекулярно генетичної експертизи. Також зазначила, що відповідачем не було надано суду будь-яких доказів його матеріального стану, який не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі по 1/4 частині його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подання даного позову і до повноліття дитини.

Позивач та представник позивача позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні, позовні вимоги визнала частково, вимоги щодо визнання батьківства визнала та просила зменшити частку аліментів з 1/4 на 1/6 та відмовити у стягненні судових витрат, так як відповідач є учасником бойових дій та відповідно п.13 ч.1 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору. Не заперечувала щодо стягнення витрат за проведення судово-генетичної експертизи.

Представник Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилася, про те надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила справу розглянути відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач народила доньку ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 07.05.2021р. Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Батько дитини у свідоцтві про народження зазначений ОСОБА_7 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №1, дата формування 07.02.2023 рік, відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Згідно висновку експерта № 222 від 22.01.2025 р. молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженою громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з ймовірністю 99,99%, що підтверджує той факт, що батьківство практично доведено.

Крім того, враховуючи висновок експертизи сторона відповідача в цій частині позов визнала.

За таких обставин, суд вважає, що є підстави для задоволення позову в частині визнання батьківства ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того, з батьків, з яким проживає дитина (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України).

Згідно закону відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей та надавати їм матеріальну допомогу, чого добровільно не робить.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України).

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Про стягнення аліментів на утримання дитини матір`ю ОСОБА_1 , з якою проживає дитина, заявлено вимогу у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) батька ОСОБА_2 .

Судом приймаються викладені у відзиві доводи щодо визначення розміру аліментів з врахування наявності на утриманні платника аліментів старшої дитини та з врахування інших обставин, зокрема, стану здоров`я відповідача.

При визначенні розміру аліментів суд маючи дані про те, що у ОСОБА_2 на утриманні перебуває син ОСОБА_6 , 2013 року народження, що має суттєве значення для визначення розміру аліментів на утримання доньки, 2021 року народження.

З огляду на наявність у платника аліментів іншої дитини та стану його здоров`я, що в силу положень ст. 182 СК України підлягає врахуванню, аліменти на утримання доньки підлягають присудженню з батька у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу).

У прохальній частині відзиву на позов, відповідач та його представник просили звільнити відповідача від сплати судового збору на підставі п. 13 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Вказане обґрунтовують копіями довідок, а саме Військової частини НОМЕР_2 від 09.02.2023 року, Військової частини НОМЕР_2 від 22.01.2025 року про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Військово медичного клінічного центру Південного регіону клініки амбулаторно поліклінічної допомоги від 28.10.2024 року №6865.

Розглядаючи питання щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору відповідача на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ № 3674-VI, суд враховує наступне.

Згідно з п. 13 ч.1 ст. 5 ЗУ № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Статус, права, пільги учасників бойових дій та Героїв України встановлені, відповідно, ЗУ від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і ЗУ від 16 грудня 1993 року № 3721-ХІІ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняних до них, визначені ст. 12 ЗУ від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гаранти їх соціального захисту».

Зокрема, згідно з п. 18 ст. 12 ЗУ від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і п. 2 ст. 9 ЗУ від 16 грудня 1993 року № 3721-ХІІ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» такі особи мають пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Отже, наявність статусу учасника бойових дій або Героя України не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору, а в цій частині зроблена відсилка до іншого законодавства.

Разом з тим, ч. 2 ст. 22 ЗУ від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

З цією правовою нормою кореспондується п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ №3674-VI.

Правовий аналіз змісту ст. 5 ЗУ № 3674-VI свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються або особи, зазначені в п.п. 7, 8, 9, 10, яким така пільга безумовно надається у зв`язку з наявністю певного статусу незалежно від категорії справи (особи з інвалідністю, громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи), або особи у справах визначеної в п.п. 1-6, 12-16 категорій.

Такий висновок підтверджується диспозицією п. 16 ч.1 ст. 5 названого закону, згідно з яким згадану пільгу мають особи за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій.

Конструкція п. 13, в якому йдеться про «справи, пов`язані з порушенням їхніх прав», вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про те, що звільнення від сплати судового збору стосується спорів про порушені права.

Зазначена норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушення прав нерозривно пов`язане саме зі статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які встановлені Конституцією України та іншими законами.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч.1 ст. 5 ЗУ № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову,перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. ст. 12, 22 ЗУ від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, відповідач який є учасником бойових дій та вказаний спір не пов`язаний з наявністю та відсутністю у відповідача статусу учасника бойових дій та у даних правовідносинах відсутнє порушення права відповідача, пов`язане саме зі статусом відповідача як учасника бойових дій.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжним дорученням позивач сплатила 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Вимоги позивача задоволені, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивач при зверненні до суду із вимогою про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Також, з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати на оплату судово медичної молекулярно генетичної експертизи в розмірі 7698,00 грн.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст. ст. 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни зазначені в рішенні суду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 125, 128, 134, 135, 180 - 182 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів задовольнити частково.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та зобов`язати Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у місті Балта Подільського (колишнього Балтського) району Одеської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 , видане Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 106 від 07.05.2021 року) зазначивши батьком дитини громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , прізвище, ім`я, по батькові дитини залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.08.2024 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , сплчений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати на оплату судово медичної молекулярно генетичної експертизи в розмірі 7698,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08.08.2025 року.

СУДДЯ