Справа № 524/7820/25
Провадження №2/524/4787/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 року

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

головуючого судді Ковальчук Т. М.,

за участю секретаря судових засідань Воблікової І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просила: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2357, вчинений 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В., яким стягнуто з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі відповідач, ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованість у сумі 283016,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В. Л. відкрито виконавче провадження № 65473418 на підставі виконавчого напису № 2357, виданого 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 283016,32 грн заборгованості. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що він вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом.

Ухвалою від 04 липня 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

На виконання ухвали суду від 04 липня 2025 року на адресу суду від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу надійшли належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 235 від 24 лютого 2021 року.

Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, зазначив, що договір з додатком, який був пред`явлений нотаріусу для вчинення виконавчого напису не визнаний судом недійсним, а так само його зміст не містить положень щодо невідповідності законодавству, а тому, в даному випадку, діє презумпція правомірності правочину, що повністю спростовує твердження боржника про недоказовість відступлення права вимоги та відмови нотаріуса у вчиненні виконавчого напису. Приватному нотаріусу було надано всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, у тому числі, і розрахунок заборгованості за кредитним договором. Приватний нотаріусом перевірено договір та статус стягувача, як нового кредитора, а також всі необхідні документи, після чого було вчинено виконавчий напис. Окрім того, позивач не надав суду будь-яких доказів, які би свідчили про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що приватному нотаріусу не було надано в повному обсязі документів для вчинення виконавчого напису, що вбачається з надісланих ним документів на виконання ухвали суду від 04 липня 2025 року. Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою учасників справи належним чином повідомлених.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595; далі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У статті 88 цього Закону, зокрема, визначено, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Глава 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій встановлює порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з пунктом 1.1 вказаної Глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2 цієї Глави передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.2 цієї ж Глави безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зокрема, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин врегульовано пунктом 2 Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Водночас постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині, зокрема, пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Отже, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису (24 лютого 2021 року) слід було керуватися пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», за правилами якого для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Наведене відповідає сталій позиції Верховного Суду, сформованій у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18, від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, від 06 жовтня 2021 року у справі № 361/4793/20, від 06 грудня 2023 року у справі № 299/5183/21.

Суд установив, що 24 лютого 2021 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т. В. вчинив виконавчий напис № 2357 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 11/AG18-02-08 від 04 березня 2008 року, укладений ним з Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит». Стягнення заборгованості проводиться за період із 03 жовтня 2018 року по 16 грудня 2020 року. Сума заборгованості становить 282016,32 грн, у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 8331,74 грн, сума заборгованості за відсотками та комісіями 273684,58 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача у сумі 1000,00 грн, що підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума заборгованості 283016,32 грн.

На підставі зазначеного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В. Л. відкрив виконавче провадження № 65473418 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 282016,32 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач, зокрема, посилається на те, що: виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм законодавства, оскільки кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а отже наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», за змістом якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Окрім того, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 968 гривень 96 копійок.

При цьому суд не бере до уваги заяву відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися.

Ураховуючи наведене, суд вбачає наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2357, вчинений 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 283016 (двісті вісімдесят три тисячі шістнадцять) грн 32 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь держави судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. судового збору.

Платіжні реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA0026001

Код класифікації доходів бюджету 22030106

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнаходження: вул. Кудрявський узвіз буд. 5Б, м. Київ.

Суддя Т. М. Ковальчук