Справа № 285/4768/22
провадження у справі № 2/0285/27/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Коцюби О.М.,

за участю секретаря Голяки Д.О.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Звягель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2022 року до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя. Свій позов обґрунтовує тим, що вона із відповідачем з 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 15.02.2022 року шлюб між сторонами було розірвано. В період шлюбу за спільні кошти було набуто майно: шафа-купе, комод, дзеркало настінне, тумба-пуф - загалом на 12 000 грн.; в кухню меблі за 20000 грн, холодильник Whirlpool за 11000 грн, варильна поверхня Hansa за 3000 грн, духова шафа Hansa за 5000 грн., витяжка та водонагрівач ціни не пам`ятає; у вітальню стінка «Гермес» за 9500 грн, телевізор LG Smart TV за 15000 грн.; у ванну кімнату водонагрівач Ariston 9089 грн., пральна машинка LG 9000 грн., сушка для рушників електрична 4000 грн., тумба із дзеркалом та унітаз ціни не пам`ятає; в спальню ліжко, 2 тумби та шафа- купе вартістю 12000 грн., які були подаровані батьками позивача. Окрім цього, у 2019 році в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено вхідні двері вартістю 11000 грн, у 2021 році утеплено фасад квартири на суму 25000 грн та встановлено жалюзі у квартирі на суму 3000 грн. Також у період шлюбу було придбано автомобіль Opel Insignia ціною 12000 доларів США, що еквівалент 309600 грн на дату його придбання. Окрім цього, в період шлюбу, у 2019 році також було придбано гараж та земельну ділянку для будівництва та обслуговування цього гаража на суму 3000 доларів США, що еквівалентно 77400 грн. на дату придбання. Загалом під час шлюбу придбано майна на суму 514089 грн.

У позові позивач просить:

1. Виділити їй в прихожу шафу-купе, комод, дзеркало настінне, тумбу (пуф), вартістю 12000 грн, холодильник Whirlpool за 11000 грн, варильну поверхню Hansa за 3000 грн, духову шафу Hansa за 5000 грн, ліжко, 2 тумби та шафа- купе вартістю 12000 грн.

2. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за відповідачем ОСОБА_4 право приватної власності на транспортний засіб автомобіль Opel Insignia.

3. Стягнути із ОСОБА_4 на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу Opel Insignia, що становить 154800 грн.

4. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право приватної власності на гараж та земельну ділянку для його будівництва та обслуговування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

5. Стягнути із ОСОБА_4 на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини гаража та земельної ділянки для його будівництва та обслуговування, що становить 38700 грн.

Окрім цього просить стягнути із відповідача на її користь судові витрати.

10.11.2022 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому посилається на те, що після укладання шлюбу їхнє подружжя поїхало проживати до будинку батьків позивача та проживали там до грудня 2020 року. За цей час подружжям було збудовано паркан з металопрофілю вартістю 25000 грн. Окрім цього зазначив, що його мати ОСОБА_5 , у 2020 році, коли дарувала йому квартиру, облаштувала її усіма меблями та речами побутового характеру. Меблі та речі, які вказала позивач у позові, їхнє подружжя не придбавало. Щодо грошової компенсації за транспортний засіб Opel Insignia відповідач зазначив, що після введення воєнного стану в Україні їхнє подружжя, з метою безпеки, вирішило переїхати проживати в село в будинок позивачки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . У квітні 2022 року ОСОБА_1 повідомила його, що вагітна. У зв`язку із цим сторони вирішили покращити житлові умови та здійснити прибудову до частини будинку, що належить позивачці. З цією метою ними спільно було прийнято рішення продати транспортний засіб Opel Insignia та купити будівельні матеріали. Так, в кінці травня ОСОБА_4 придбав піноблок, цемент, пісок, щебінь та металочерепицю на дах. Загальна сума витрат склала більше 150000 грн. Однак надати підтверджуючі докази не має можливості, оскільки вони залишились у будинку позивача. В подальшому, у червні 2022 року, позивач ОСОБА_1 повідомила його, що не вагітна та кохає іншого чоловіка та жити з ним більше не бажає. У зв`язку із цим він змушений був звернутися до суду із позовом про розірвання шлюбу. Зауважує, що автомобіль був відчужений під час шлюбу та в інтересах сім`ї. Щодо компенсації вартості 1/2 частини гаража та земельної ділянки для його будівництва та обслуговування відповідач зазначив наступне. Рішенням 36 сесії 7 скликання №800 від 31.10.2019 року йому було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для передачу їх у власність для будівництва індивідуальних гаражів. 16.02.2020 року було зареєстровано право власності за ним на земельну ділянку в порядку приватизації. Спірний гараж також не може бути предметом поділу, оскільки він не був побудований та зданий в експлуатацію у період шлюбу.

17.01.2023 року до суду надійшло клопотання позивача про призначення автотоварознавчої експертизи та клопотання про призначення судової будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи.

Ухвалою суду від 17.01.2023 року вказані клопотання були задоволенні та у справі призначено автотоварознавчу експертизу та судову будівельно-технічну експертизу. Провадження у справу зупинено на час проведення експертиз (а.с. 131-132).

28.03.2023 року до суду надійшов Висновок судової автотоварознавчої експертизи № 14 від 21.03.2023 року.

20.06.2023 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 565/06-2023 від 12.06.2023 року.

09.10.2023 року, за результатами проведених експертиз, позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог. У позовній заяві, позивач збільшила вимоги позову в частині стягнення компенсації із ОСОБА_4 на її користь вартості 1/2 частини транспортного засобу Opel Insignia, що становить 192276,96 грн. та в частині стягнення компенсації із ОСОБА_4 на її користь вартості 1/2 частини гаража та земельної ділянки, що становить 50050,00 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Немировський В.І. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача адвокат Демчик Н.О. заперечила проти задоволення позову.

Суд, заслухавши сторін, свідків, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що у період з 27.02.2016 року до 15.09.2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі (т. 1 а.с. 12, 115).

Згідно договору дарування від 08.12.2020 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 88-89).

Відповідно до довідки Територіального сервісного центру МВС № 1844 № 236 від 04.02.2023 року 19.09.2019 року за ОСОБА_4 було зареєстровано автомобіль Opel Insignia, 2014 року виготовлення. В подальшому 23.05.2022 року, вказаний транспортний засіб був відчужений за договором купівлі-продажу (т. 1 а.с. 155).

Рішенням Новоград-Волинської міської ради № 800 від 31.10.2019 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та передано йому вказану земельну ділянку у власність (т. 1 а.с. 85).

На підтвердження факту придбання шафа-купе, комод, дзеркало настінне, тумба-пуф загалом на 12 000 грн. позивач, як докази, надає фото та проводився допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є батьками позивача. Вказані свідки, щодо зазначених доказів показали, що шафа-купе, комод, дзеркало настінне, тумба-пуф за 12000 грн купувалися за їхні кошти.

У заперечення вказаних доказів щодо придбання цього майна батьками позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за клопотанням відповідача ОСОБА_4 було допитано свідка - його матір ОСОБА_5 . ОСОБА_5 показала, що вона подарувала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 своєму сину. Перед даруванням квартири вона повністю її облаштувала усіма меблями та приладами домашнього вжитку. Вона працювала за кордоном та мала декілька квартир, а тому мала змогу облаштувати синові усім необхідним квартиру, яку йому подарувала.

На підтвердження факту придбання в кухню меблів за 20000 грн, холодильник Whirlpool за 11000 грн, варильна поверхня Hansa за 3000 грн, духова шафа Hansa за 5000 грн. позивач надала: гарантійний талон, з датою придбання духової шафи Hansa 03.03.2016 року, та квитанції на придбання 03.03.2016 року холодильника Whirlpool, варильної поверхні Hansa, та духової шафи Hansa та наряд-замовлення на встановлення вказаної техніки, де замовником значиться відповідач ОСОБА_4 (т.1 а.с. 99-103).

Щодо придбання Стінки «Гермес» вартістю 9500 грн, та телевізору LG Smart TV за 15000 грн. позивачем надано фото меблів та скрін-копія із сайту магазину «Ясен» де зазначена вартість вказаних меблів (т. 1 а.с. 32-33).

У свою чергу, щодо придбання водонагрівача Ariston ABS EVO PW вартістю 9089 грн., пральної машинки LG Direct Drive вартістю 9000 грн., сушки для рушників електричної вартістю 4000 грн. позивач надає скрін-копії із сайтів інтернет магазинів про продаж та характеристики водонагрівача, пральної машинки, фото водонагрівача та сушки для рушників із ванної кімнати, та скрін-копії із програми 1С-підприємство про доставку водонагрівача (т. 1 а.с. 37, 38, 39, 40, 46).

Придбання ліжка, 2 тумби та шафа- купе вартістю 12000 грн. позивач обґрунтовує поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які пояснили, що вказані меблі вони придбали особисто та подарували подружжю ОСОБА_10 .

Придбання гаража, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) позивач підтверджує показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які пояснили, що після придбання автомобіля постало питання про зберігання вказаного транспортного засобу. Відповідач займався пошуками гаража. Після того, як він знайшов у продажу гараж він повідомив про це їх. ОСОБА_11 суму коштів на його придбання та ремонт також надавали і вони. Окрім цього, свідок ОСОБА_9 особисто приймав участь і в ремонті вказаного гаража.

Окрім цього, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_12 надав наступні пояснення. Він є сусідом у гаражному кооперативі із відповідачем ОСОБА_4 . ОСОБА_4 придбав свою земельну ділянку декілька років назад. ОСОБА_4 завершив будівництво свого гаража у 2023 році. Під час придбання гаража там були лише бокові стіни, бо гараж ОСОБА_4 розташований між двома гаражами, і стіни цих гаражів є, водночас, стінами гаража ОСОБА_4 . На час придбання гаража дах був просівший. Також стояли ворота. До 2023 року ОСОБА_4 підняв висоту гаража декількома рядами піноблоку. У 2023 році повністю завершив будівництво. Будівництво виконував ОСОБА_13 . Батьків позивачки він жодного разу не бачив на території гаража.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її донькою. Під час одруження майна у подружжя ніякого не було. Все майно подружжя ОСОБА_10 купували після укладання шлюбу. Після укладання шлюбу донька з чоловіком поїхали проживати до них, де проживали більше пів року. За весільні кошти вони робили ремонт у квартирі відповідача ОСОБА_4 .. Вказана квартира була трохи занедбана тому там вирішили робити ремонт. ОСОБА_8 із своїм чоловіком купили меблі у квартиру ОСОБА_10 . Вартість меблів 12000 грн. Пізніше позивач повідомила, що хоче прихожу. На прихожу ОСОБА_8 також дала ще 6000 грн. Сім`я ОСОБА_10 також разом купували холодильник, плиту та інші меблі. Автомобіль сім`я купила через 3 роки після одруження. Відповідач казав, що вартість транспортного засобу складала близько 12 000 доларів США. Після придбання автомобіля відповідач займався пошуками гаража. Коли придбав то показував їй фото вказаного гаража. У гаражі потрібно було робити ремонт. Гараж був з дахом та воротами. Через рік відповідач захотів підвищити гараж. У зв`язку із цим було придбано будівельні матеріали. Її чоловік ОСОБА_9 також у міру своїх можливостей допомагав із ремонтом гаража. Також були й наймані будівельники.

Покази свідка ОСОБА_9 , який являється батьком позивачки, збігаються із показами свідка ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_5 , яка являється матір`ю відповідача, надала покази, з яких випливає наступне. Вона, будуча власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вирішила подарувати її сину відповідачу ОСОБА_4 .. Однак, щоб сім`я ОСОБА_10 не потребувала нічого вона облаштувала квартиру усім необхідним. Окрім цього за свій кошт зробила ремонт у квартирі. Її син з 2013 року працював за кордоном. Після одруження він за свій кошт побудував батькам позивачки паркан. Після початку війни син із своєю дружною переїхали до батьків позивачки. Позивачка повідомила сина, що вагітна та не хоче повертатись у квартиру оскільки на 9 поверсі важко буде їй з дитиною. Тому вони вирішили продати автомобіль. Кошти за продаж автомобіля позивачка ОСОБА_1 забрала собі. Пізніше вона повідомила відповідача, що не хоче з ним жити. Також повідомила, що під час шлюбу її син ОСОБА_4 за власні кошти, які він заробив за кордоном, придбав автомобіль. Також була ним придбана земельна ділянка для будівництва гаража. Гаража фізично на тій ділянці не було.

Аналізуючи вищевикладені докази судом встановлено, у цій справі належними доказами є лише докази, що стосуються придбання холодильника Whirlpool, варильної поверхні Hansa та духова шафа Hansa. Окрім цього, дата придбання вказаних товарів (через тиждень після весілля) дійсно свідчить, що вони придбані відразу після весілля подружжя ОСОБА_10 за спільні кошти (т.1 а.с. 99-103).

До інших доказів щодо придбання меблів та побутової техніки та її вартості, а саме: : шафи-купе, комоду, дзеркала настінного, тумби-пуфа загалом на 12 000 грн.; в кухню меблі за 20000 грн, витяжки та водонагрівача; у вітальню стінки «Гермес» за 9500 грн, телевізора LG Smart TV за 15000 грн.; у ванну кімнату водонагрівача Ariston 9089 грн., пральної машинки LG 9000 грн., сушка для рушників електричної 4000 грн., тумби із дзеркалом та унітазу; в спальню ліжка, 2 тумби та шафи-купе вартістю 12000 грн суд відноситься критично. Жодного належного доказу ціни вказаних товарів та придбання цих товарів батьками однієї чи іншої сторін спору, не надано.

Покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є батьками сторін, суд відкидає як докази, оскільки вказані свідки є упередженими та зацікавленими у результаті розгляду справи.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України . Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як зазначено вище, належних доказів про вартість спірного майна (окрім частини побутової техніки у кухню), позивачем не надано.

Вказане унеможливлює суд дійти обґрунтованого висновку про поділ майна подружжя ОСОБА_10 (меблів та побутової техніки) таким чином щоб вказані частки були рівними.

Щодо стягнення грошової компенсації стягнення компенсації із ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_1 вартості 1/2 частини транспортного засобу Opel Insignia, що становить 192276,96 грн судом встановлено наступне.

Як зазначено вище, сторони перебували у шлюбі у період з з 27.02.2016 року до 15.09.2022 року.

Відповідно до довідки Територіального сервісного центру МВС № 1844 № 236 від 04.02.2023 року 19.09.2019 року за ОСОБА_4 було зареєстровано автомобіль Opel Insignia, 2014 року виготовлення. В подальшому 23.05.2022 року, вказаний транспортний засіб був відчужений за договором купівлі-продажу (т. 1 а.с. 155).

Позов про розірвання шлюбу було подано до суду у червні 2022 року (т. 1 а.с. 115).

Отже, транспортний засіб прибавався та відчужувався у період фактичних шлюбних відносин. Доказів на протилежне сторонами не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Із відповідним позовом до суду про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним ОСОБА_1 не зверталась.

Норми сімейного права визначають не тільки право спільної власності подружжя на майно, а при його відчуженні й розмір їх часток у цьому майні та презумпцію згоди одного з подружжя на укладання від його імені іншим подружжям договорів про відчуження майна (постанову Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 року, справа № 916/2813/18).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У свою чергу, ч. 1 ст. 81 ЦПК України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, п. 5 та 6 цієї статті вказує, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Окрім цього, щодо позовних вимог ОСОБА_1 про компенсацію 1/2 частини вартості транспортного засобу Opel Insignia, що становить 192276,96 грн та 1/2 частини вартості гаража та земельної ділянки, що становить 50050,00 грн суд дійшов наступного висновку.

Ч. 1 ст. 71 СК України передбачає, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Ч. 2 цієї статті проголошує, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

У свою чергу, ч. 4 та 5 цієї статті передбачають обов`язкову згоду одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

У свою чергу, ч. 2 цієї статті проголошує, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз вищевказаних норм закону приводить до висновку, що позивач при зверненні до суду має право ставити позовні вимоги про припинення права відповідача на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем ( ОСОБА_1 ) вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, яка, у разі задоволення позову буде компенсована відповідачу. Однак, позивач заявила позовні вимоги про стягнення такої компенсації із відповідача, що йде у суперечність із вимогами ст. 365 ЦК України.

У зв`язку із цим, суд вирішив відмовити позивачці ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про стягнення грошової компенсації за частку у спільному майні із відповідача ОСОБА_4 .

Однак, суд має визначити ідеальні частки подружжя у майні, що є у спільно сумісній власності, в силу ст. 60 СК України.

Ст. 60 СК України проголошує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Як зазначено вище, сторони не звернулись до суду із позовом в порядку, передбаченому ст. 365 ЦК України.

Отже, обов`язком суду є визнання ідеальних часток подружжя у спільному майні без його реального поділу.

Такої ж думки дійшли судді вищої судової інстанції у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» де у п. 25 зазначили, що у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

На підставі вище викладеного суд вирішив, визнати майно: шафа-купе, комод, дзеркало настінне, тумба-пуф, кухонні меблі, стінка «Гермес», телевізор LG Smart TV, водонагрівач Ariston, пральна машинка LG, сушка для рушників електрична, тумба із дзеркалом, ліжко, 2 тумби та шафа-купе, земельної ділянки та гаражу за адресою: АДРЕСА_2 спільною частковою власність з розмірами часток по 1/2 частини.

В частині стягнення компенсації за відчужений транспортний засіб Opel Insignia відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Окрім цього слід відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в частині визнанні за відповідачем ОСОБА_4 права власності на автомобіль Opel Insignia, оскільки, згідно довідки Територіального сервісного центру МВС № 1844 № 236 від 04.02.2023 року 23.05.2022 року, вказаний транспортний засіб був відчужений за договором купівлі-продажу (т. 1 а.с. 155)

Як зазначено вище, судом визнано належними доказами щодо придбання холодильника Whirlpool, варильної поверхні Hansa та духова шафа Hansa.

Згідно наданих квитанцій вартість холодильника Whirlpool становить близько 12000 грн, варильної поверхні Hansa - 3300 грн, духова шафа Hansa - 5600 грн, витяжка Hansa - 2000 грн. та встановлення усієї побутової техніки Hansa 1450 грн.

Суд, із врахуванням рівності часток, вирішив виділити в натурі позивачу ОСОБА_1 холодильника Whirlpool вартістю близько 12000 грн. Враховуючи те, що побутова техніка Hansa є вбудованою у квартирі відповідача ОСОБА_4 , то вказану побутову техніку загалом вартістю разом із монтажем 12350 грн залишити у користуванні відповідача ОСОБА_4 .

Щодо розподілу судового збору судом вирішено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом визначено частки у спільному майні подружжя, та виділено в натурі частину майна суд вирішив стягнути із відповідача на користь позивача 50% сплаченого позивачем судового збору.

Позивач ОСОБА_1 при подачі позову та заяви про збільшення позовних вимог сплатила судовий збір у розмірі 3058 грн (т. 1 а.с. 1, т. 2 а.с. 45). Отже, 3058/2=1529 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 141, 223, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Виділи в натурі ОСОБА_1 холодильник Whirlpool BNSF 9151.

Варильну поверхню Hansa BNG 620, духовe шафу Hansa BOEI 6816 та витяжку Hansa OSC 521 залишити у власності ОСОБА_4 .

Визнати майно: шафа-купе, комод, дзеркало настінне, тумба-пуф, кухонні меблі, стінка «Гермес», телевізор LG Smart TV, водонагрівач Ariston, пральна машинка LG, сушка для рушників електрична, тумба із дзеркалом, ліжко, 2 тумби та шафа-купе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку та гараж за адресою: АДРЕСА_2 спільною частковою власністю з розмірами часток ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 1/2 частини кожному.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації із ОСОБА_4 на її користь вартості 1/2 частини транспортного засобу Opel Insignia, що становить 192276,96 грн відмовити за недоведеністю.

У задоволенні позовних вимог в частині визнанні за відповідачем ОСОБА_4 права власності на автомобіль Opel Insignia, 2014 року виготовлення, д.н.з. НОМЕР_1 , відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 50% сплаченого судового збору, що становить 1529,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня виготовлення рішення.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 .

Головуючий О.М. Коцюба