КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/5673/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Київ

Справа № 356/697/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березанського міського суду Київської області від 04 грудня 2024 року, ухвалене у складі судді Лялика Р.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Березанського міського суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 21.11.2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 163. Від спільного подружнього проживання мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час вони з відповідачем не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дітей.

Оскільки діти постійно проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні, коштів на проживання та утримання родини їй не вистачає, а відповідач ОСОБА_1 не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, тому позивач потребує їх примусового стягнення з відповідача.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 04 грудня 2024 року позовні вимоги про стягнення аліментів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23.09.2024 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,2 грн.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині допуску негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, в іншій частині рішення - залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд необґрунтовано ухвалив рішення в оскаржуваній частині, оскільки сторони проживають разом з дітьми в одному будинку, підтримують сімейні відносини з позивачем, відповідач постійно підтримує дітей матеріально. Так в період з 16 вересня по 16 жовтня 2024 року відповідачем було перераховано позивачу 12 157 грн. 04 коп., що підтверджується квитанцією з АТ КБ «Приватбанк», яка знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, виходячи з принципу справедливості, об`єктивності та розумності, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23.09.2024 року. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Виходячи з наявних у матеріалах справи, досліджених судом першої інстанції письмових доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2014 року, що підтверджує Свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 163 від 21 листопада 2014 року. Від спільного подружнього життя народились двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, ОСОБА_2 з 24 вересня 2021 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Діти проживають разом з позивачем та відповідачем, про що свідчить акт обстеження житлово-побутових умов від 20 вересня 2024 року № 1032, який виконаний депутатом Березанської міської Ради 18 вересня 2024 року.

Згідно з Актом за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживають: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Акт був складений в присутності свідків.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 04 вересня 2024 року № 1095, виданою начальником відділення кадрів військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_7 , старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, з 06 липня 2023 року по теперішній час. Довідка видана до навчального закладу.

Відповідно до платіжних інструкцій АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 здійснював платежі на наступні рахунки: 01.10.2024 року на рахунок ОСОБА_8 , у сумі 502 грн. 51 коп., призначення платежу - ОСОБА_9 на планшетку для фото; 16.09.2024 року на рахунок ОСОБА_10 , у сумі 550 грн., призначення платежу - за курточку і штани; 28.09.2024 року на рахунок ОСОБА_11 , у сумі 1507 грн. 54 коп., призначення платежу - за додаткове навчання з англійської мови ОСОБА_9 ; 06.10.2024 року на рахунок ОСОБА_2 , у сумі 501 грн. 51 коп., призначення платежу - на продукти; 11.10.2024 року на рахунок ОСОБА_2 , у сумі 452 грн. 26 коп., призначення платежу - продукти;13.10.2024 року на рахунок ОСОБА_2 , у сумі 402 грн. 01 коп., призначення платежу - стрижка ОСОБА_12 ; 16.10.2024 року на рахунок ОСОБА_2 , у сумі 1206 грн. 03 коп., призначення платежу - комунальні послуги; 16.10.2024 року на рахунок ОСОБА_2 , у сумі 7035 грн. 18 коп., призначення платежу - аліменти на дітей.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Встановивши, що діти сторін проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні, суд першої інстанції, відповідно до положень ст. 180 СК України, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини заробітку з усіх його видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23.09.2024 року. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, визначений судом розмір аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає потребам дітей і стану їх здоров`я, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 182 СК України.

За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов`язок батьків утримувати своїх дітей, їх вік та стан здоров`я, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, зважаючи на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, апеляційний суд вважає, що стягнення аліментів у визначеному судом першої інстанції розмірі є таким, що відповідає потребам дітей відповідного віку, з урахуванням вимог закону та наявних у матеріалах справи доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд стягнув аліменти та неправомірно допустив негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць,оскільки сторони проживають разом з дітьми в одному будинку, підтримують сімейні відносини з позивачем, відповідач постійно підтримує дітей матеріально, колегія суддів відхиляє, оскільки рішення відповідачем оскаржується лише в частині звернення до негайного виконання в частині суми платежу за один місяць, тоді як відповідач в апеляційній скарзі не заперечував, що він в суді першої інстанції визнав позовні вимоги про стягнення аліментів, оскільки є військовослужбовцем, часто заступає на бойові чергування в інших населених пунктах, проходить тривалі навчання, що унеможливлює своєчасне надання коштів дітям на їх утримання .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, звернення судового рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в частині суми платежу за один місяць передбачене процесуальним законодавством, проте пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання у вказаній частині рішення є правом стягувача.

Відповідно до ч. ч. 3, 4, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, враховуючи, що за даним судовим рішенням аліменти стягнуто з дня пред`явлення позову - 23 вересня 2024 року, проти їх стягнення відповідач не заперечує, а в жовтні 2024 року відповідач сплатив на користь позивача аліменти у сумі 7035 грн. 18 коп. та інші платежі на утримання дітей, то вказана сума може бути зарахована у разі нарахування заборгованості за вказаний період. Проте сам по собі факт сплати зазначеної суми не є підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині допущення його до негайного виконання в сумі платежу за один місяць.

Отже, суд першої інстанції розглянув справу на підставі доказів, поданих учасниками справи, повно та всебічно дослідив обставини справи, перевірив їх доказами, які оцінив згідно з вимогами процесуального закону, та врахував рівність обов`язку обох батьків щодо участі в утриманні дітей, які мають потребу у матеріальному забезпеченні, до настання повноліття.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, рішення ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381-383 ЦПК України, суд постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 04 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.