Справа № 577/3095/25
Провадження № 2/577/1101/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Логіна Є.В.,

секретаря судового засідання Скляр О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 120807511 від 21.06.2023 р. в розмірі 36717,12 грн. та понесені судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.06.2023 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 120807511 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого останній отримав 7600 грн. строком до 1857 днів та зобов`язався повернути суму кредиту у день закінчення строку кредитування та сплатити проценти від суми кредиту.

Однак відповідач свої зобов`язання перед ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не виконала, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. В подальшому, сторони погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод до 31.12.2024 р.

Відповідно до п.2.1 розділу 2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року визначено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом договору факторингу є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 245 від 22.08.2023 року до договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТзОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 17013,36 грн.

31.07.2024 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 31.07.2024 року до договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 року, ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 36712,12 грн.

14.03.2025 року ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 140325-У, відповідно до умов якого ТзОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 140325-У від 14.03.2025 року від ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТзОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 36712,12 грн.

Оскільки відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 36712,12 грн. , яка складається з 7600 грн. заборгованості по кредиту, 29117,12 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, внаслідок чого ТзОВ «Юніт Капітал» змушене звернутись до суду.

Ухвалою судді від 02.06.2025р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі повторної неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.02.2020 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 246064661 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого останній отримав 6000 грн. строком на 30 днів та зобов`язався повернути суму кредиту у день закінчення строку кредитування та сплатити проценти від суми кредиту.

Однак відповідач свої зобов`язання перед ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.

28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. В подальшому, сторони погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод до 31.12.2024 р.

Відповідно до п.2.1 розділу 2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року визначено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом договору факторингу є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 245 від 22.08.2023 року до договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТзОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 17013,36 грн.

31.07.2024 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 31.07.2024 року до договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 року, ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 36712,12 грн.

14.03.2025 року ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 140325-У, відповідно до умов якого ТзОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 140325-У від 14.03.2025 року від ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТзОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 36712,12 грн.

Оскільки відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 36712,12 грн. , яка складається з 7600 грн. заборгованості по кредиту, 29117,12 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що стверджується розрахунком заборгованості в матеріалах справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 не виконував взяті на себе зобов`язання належним чином, що спричинило виникнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання умов кредитного договору ОСОБА_1 були порушені права позивача. А тому, оцінюючі представлені позивачем докази та наведені аргументи, суд приходить до висновку, що позов, в частині стягнення суми заборгованості є підставним та підлягає до задоволення.

При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.

Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Відповідно до ч.1 п.1 ч. 3 ст. 133 та ч.1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги № 17/03/25-02 від 17.03.2025 р., укладеного між ТзОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», копію додаткової угоди № 5 до договору № 17/03/25-02 від 17.03.2025 р., копію акту прийому-передачі наданих послуг від 17.03.2025 р., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає необґрунтованими вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі 7 000 грн. який, на переконання суду, не є співмірним із наданими адвокатом послугами та складністю справи, та приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на оплату послуг адвоката, пов`язані із складанням, поданням до суду цивільного позову в розмірі 3 000 грн.

Саме такий розмір відповідатиме критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд ,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» суму заборгованості за кредитним договором № 120807511 від 21.06.2023 року в розмірі 36 717 (тридцять шість тисяч сімсот сімнадцять) грн. 12 коп., судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн.40 коп. та 3000 (три тисячі) грн. витрат на правничу допомогу.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (, місцезнаходження: 01024, м.Київ, вул. Рогнідинська, 4А, офіс 10 )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя Логін Є. В.