РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретаря Царенко Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Головного управління Національної поліції в Херсонській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 57295,12 грн., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 гривень, вимоги якого обґрунтовані тими обставинами, що Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року позов ОСОБА_1 до ГУНП в Херсонській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку належних сум при звільненні задоволено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року залишено без змін. На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року, ГУНП в Херсонській області сплачено на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку належних сум при звільненні в розмірі 57295,12 грн., та сплачено податок з доходів фізичних осіб 10470,17 грн. та 872,51 грн. військового збору. Постановою Верховного суду від 31.03.2020 року касаційну скаргу ГУНП в Херсонській області задоволено, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. На підставі викладеного, у зв`язку із скасуванням рішень суду, на підставі яких відповідачем отримано кошти, останній відповідно до ст. 1212ЦК України, зобов`язаний повернути ці кошти як майно, підстава набуття на яке згодом відпала. Посилаючись на викладене представник позивача просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 13.10.2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

27.10.2020 року відповідачем ОСОБА_1 надано відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

02.11.2020 року представником позивача надано відповідь на відзив згідно якої просив позовну заяву Головного управління Національної поліції в Херсонській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів як майна, підстава набуття на яке згодом відпала задовольнити у повному обсязі.

04.11.2020 року відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив згідно яких просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Ухвалою від 21.01.2021 року здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження по цивільній справі за позовом Головного управління Національної поліції в Херсонській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

20.05.2021 року відповідачем надано письмові пояснення згідно яких останній просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Ухвалою від 30.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

21.12.2021 року представником позивача надано заперечення на пояснення відповідача в яких просить позовні вимоги задовольнити.

24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено.

Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.

Після відновлення роботи суду, та проведення інвентаризації, розгляд справи продовжено.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надала заяву в якій просила розглянути справу без участі представника позивача.

У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, наявні докази, дійшов наступного висновку.

Згідно з приписами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до норми ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Судом встановлено, у червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку належних сум при звільненні у період з 30 листопада 2018 року по 08 липня 2019 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року, позов задоволено.

Стягнуто з ГУНП в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку належних сум при звільненні у період з 30 листопада 2018 року по 08 липня 2019 року в сумі 68 637,80 грн.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів - платіжних доручень №7110, 7111, 7112 від 19.12.2019 року ГУ НП в Херсонській області сплачено визначені судовим рішенням кошти в повному обсязі. З них 57295,12 грн. - виплата ОСОБА_1 , а 10470,17 грн. та 872,51 грн. - обов`язкові платежі до бюджету, пов`язані з виплатою означеної суми.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Головне управління Національної поліції в Херсонській області звернулось із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просило їх скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Верховного Суду від 31.03.2020 року касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області - задоволено, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року по справі №540/1244/19 - скасовано.

Ухвалено по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку належних сум при звільненні - відмовлено.

10.06.2020 року Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області подано до Херсонського окружного адміністративного суду заяву про поворот виконання рішення.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року яка набрала законної сили - відмовлено в задоволенні заяви Головного управління Національної поліції в Херсонській області про поворот виконання рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку належних сум при звільненні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зав`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу повернення коштів у розмірі 57295,12 грн, які, за аргументами позивача, є безпідставно отриманими, та були сплачені позивачем відповідачу на виконання судового рішення Херсонського окружного адміністративного суду про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яке в подальшому було скасоване.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15.

Із матеріалів справи убачається, що спірна сума 57295,12 грн була виплачена на підставі судового рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року, яке в подальшому було скасоване.

З матеріалів справи встановлено, що 10.06.2020 року Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області подано до Херсонського окружного адміністративного суду заяву про поворот виконання рішення.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року, яка набрала законної сили - відмовлено в задоволенні заяви Головного управління Національної поліції в Херсонській області про поворот виконання рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку належних сум при звільненні.

Відповідач ОСОБА_2 отримав зазначені спірні кошти за рішенням суду.

Згідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Враховуючи схожу правову природу грошового забезпечення та заробітної плати, суд звертається до положень статті 1 Закону України "Про оплату праці", за якої заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Стаття 2 даного закону, визначає структуру заробітної плати. Виходячи із приписів зазначеної статті заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлених норм. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати. Грошове утримання вид оплати праці, який застосовується до деяких категорій державних службовців.

Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, яка була затверджена Державним Комітетом Статистики України наказом від 13 січня 2004 року № 5, Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До фонду оплати праці не належить суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належить до фонду оплати праці та не є складовою грошового забезпечення. Дана виплата не може вважатись відшкодуванням шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, пенсією чи іншим періодичним платежем з Державного бюджету України або з позабюджетних державних фондів.

Суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою, платежем, що прирівнюються до неї, пенсією, допомогою, стипендією, відшкодуванням шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліментами або іншими грошовими сумами, наданими фізичній особі як засіб до існування, а по-друге, виплата середнього заробітку була здійснена ГУ НП в Херсонській області не добровільно, а на підставі зобов`язання суду. Тому, приписи ст. 1215 ЦК України не підлягають застосуванню в спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 239 КЗпП України, у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 26.09.2018 року по справі №1570/771/2012, обставини якої є найбільш релевантними обставинам даної справи середній заробіток за час вимушеного прогулу належить до інших виплат, що випливають з трудових правовідносин.

Підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції Верховним Судом стало, згідно висновків суду, відсутність у ГУ НП в Херсонській області станом на дату звільнення ОСОБА_1 зі служби - 28 листопада 2018 року законодавчо встановленого обов`язку або обов`язку, встановленого рішенням суду, щодо виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, підстава скасування зазначених рішень не ґрунтувалось на повідомлених ОСОБА_1 завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підробленими документами.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної, зокрема, в рішенні від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06), де Суд зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Як також наголосив Європейський суд з прав людини в рішення від 26 червня 2014 року у справі "Суханов та Ільченко проти України" (заяви №68385/10 та №71378/10), перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто "справедливого співвідношення" між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення безпідставно набутих коштів у порядку статті 1212 ЦК України.

Судові витрати, у виді судового збору, суд розподіляє відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову покладає їх на позивача, який ним сплачено до подання позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-13, 81, 141, 258, 259, 263- 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Головного управління Національної поліції в Херсонській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Головне управління Національної поліції в Херсонській області, , місцезнаходження: м.Херсон, вул. Лютеранська, буд. 4.

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя Ю.М. Єпішин