Справа № 444/1179/25
Провадження № 2/444/1001/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

при секретарі Садовій І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 паспорт громадянина України: серії НОМЕР_1 , виданий Залізничиним РВ УМВС України у Львівській області 17 вересня 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (юридична адреса: 80337, село Добросин, пл. Свободи, будинок № 3А, Львівського району Львівської області; ), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Добросинсько-Магерівської селищної ради Львівського району Львівської області, у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її матір`ю.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_3 , який належав матері на праві власності.

Зазначає, що вона, ОСОБА_1 , як дочка ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті, оскільки заповіт матір`ю не посвідчувався, водночас нотаріусом їй повідомлено, що нею пропущено строк для прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що в неї є поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки просить врахувати, що її чоловік, ОСОБА_3 , 18 серпня 2023 року поступив в медичний заклад із скаргами в перебої роботі серця, на задишку при незначному фізичному навантаженні, виражені набряки ніг, загальну слабкість, пітливість.

Проблеми із серцем у чоловіка були і до поступлення в медичний заклад, він часто скаржився на погане самопочуття, вони неодноразово змушені були викликати швидку медичну допомогу, яка надавала невідкладну йому допомогу, вона постійно контролювала його тиск, давала йому медичні препарати, фактично 24 години на добу перебувала біля нього, оскільки він потребував постійного стороннього догляду.

Після виписки із медичного закладу вона надалі продовжувала це робити на постійній основі.

Лише в березні місяці 2025 року чоловікові стало легше після тривалого лікування, а тому вона отримала можливість звернутися до нотаріуса.

Необхідність здійснення постійного догляду за чоловіком, який тривалий час хворіє, неможливість залишити його самим, вважає поважною причиною пропуску нею строку для прийняття спадщини.

Крім того просить врахувати, що вона фактично проживала з матір`ю, хоч і без реєстрації, а тому вважала, що фактично прийняла спадщину після її смерті.

У разі неприйняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2 , така може бути визнана відумерлою, а тому просить захистити її права як спадкоємця за законом першої черги після смерті матері, ОСОБА_2 та просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 06 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі, підготовче судове засідання призначено 07 липня 2025 року о 10 год. 30 хв.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Добросинсько-Магерівської сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, тобто фактично визнав позовні вимоги, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Муроване, Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області 17 вересня 1999 року.

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , яке видане Добросинською сільською радою Львівської області 10 листопада 1990 року, вбачається, що своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 змінила на Боруц внаслідок укладення 10 листопада 1990 року шлюбу із ОСОБА_3 у Добросинській сільській раді, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 10 листопада 1990 року було зроблено запис за № 26.

Тобто суд констатує, що дошлюбним прізвищем ОСОБА_1 було ОСОБА_4 .

Викладеним у свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 , яке видане 23 лютого 1968 року Сороки-Львівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що батьком позивача є ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_6 .

З свідоцтва про право особистої власності на будинок, яке видане виконкомом Добросинської сільської ради 25 червня 1988 року згідно рішення Несторовського райвиконкому від 19 травня 1988 року № 136 та записаного в реєстрову книгу під № 224, вбачається, що будинок АДРЕСА_3 в цілому належить ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 06 грудня 1988 року було зроблено запис за № 44, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , яке видане Добросинською сільською радою Львівської області 06 грудня 1988 року.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , яке повторно видане 29 листопада 2016 року Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 15 липня 1998 року, про що 15 липня 1998 року було складено відповідний актовий запис № 4.

Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_8 .

Тобто суд враховує, що мати позивача змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_8 внаслідок реєстрації другого шлюбу із ОСОБА_7 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 27 лютого 2023 року було складено відповідний актовий запис за № 35, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , яке видане Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області 27 лютого 2023 року.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

А тому після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належний їй будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Викладеним у довідці № 190, яка видана Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області 04 березня 2025 року, стверджується, що від імені ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіт у виконкомі Добросинсько-Магерівської сільської ради не посвідчувався.

Суд враховує, що ОСОБА_1 як дочка ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті.

З довідки № 188, яка видана Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області 04 березня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_3 .

Викладеним у довідці № 189, яка видана Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області 04 березня 2025 року, стверджується, що ОСОБА_1 , тобто позивач, дочка померлої ОСОБА_2 , проживала (без реєстрації) разом із нею в будинку АДРЕСА_3 до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вели спільне господарство.

З довідки № 211, яка видана Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області 17 березня 2025 року, вбачається, що в житловому будинку АДРЕСА_3 на день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніхто не зареєстрований.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не реєструвалася, на підтвердження чого нотаріусом видано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80569299 від 24 березня 2025 року.

Суд враховує, що на заяву позивача за вхідним номером 45/01-16 від 24 березня 2025 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівною було надано позивачу відповідь за вихідним № 51/01-16 від 24 березня 2025 року, з якої вбачається, що для оформлення спадщини їй необхідно звернутися до суду для продовження терміну прийняття спадщини.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Факт зареєстрованого місця проживання позивача ще з 17 вересня 1999 року за адресою: АДРЕСА_4 , підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2025/003883088 від 24 березня 2025 року.

Інших спадкоємців за законом першої черги, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 з матеріалів справи не вбачається, судом під час судового розгляду не встановлено.

Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ч. 1 ст. 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Суд враховує, що зважаючи на те, що позивач не була зареєстрована з матір`ю, ОСОБА_2 , на час її смерті, за зареєстрованим місцем проживання матері, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , їй необхідно було в шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті ОСОБА_2 , звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, однак вона цього не зробила, як наслідок пропустила строк для прийняття спадщини.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, яка є незмінною.

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд враховує, що з виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 3803 ОСОБА_3 , яка видана терапевтично-неврологічним відділенням МОЗ України КНП Жовківської міської ради «Жовківська лікарня» 28 серпня 2023, вбачається, що ОСОБА_3 18 серпня 2023 року поступив із скаргами в перебої роботі серця, на задишку при незначному фізичному навантаженні, виражені набряки ніг, загальну слабкість, пітливість.

Об`єктивно при поступленні: стан середньої важкості. Шкірні покриви чисті, блідо-рожеві. Свідомість ясна. Периферичні лімфовузли не збільшені. Грудна клітка звичайної форми. SpO2 97% ЧД 21/хв. В легенях аускультативно дрібноміхурцеві хрипи у н/в з обох сторін. Тони серця аритмічні, приглушені. Артеріальний тиск 170/90 мм.рт.ст. ЧСС 100/хв. Пульс 100/хв. Язик чистий, вологий. Живіт при пальпації м`який, не болючий. Печінка по краю реберної дуги. С-м Пастернацького (-) зліва, (-) справа. Периферійні набряки виражені на н/к. Випорожнення в нормі, сечовиділення вільне, неболюче. Він вибув із медичного закладу 28 серпня 2023 року.

Як зазначає позивач у позовній заяві, проблеми із серцем у її чоловіка були і до поступлення в медичний заклад, він часто скаржився на погане самопочуття, неодноразово вони змушені були викликати швидку медичну допомогу, яка надавала невідкладну йому допомогу, вона, ОСОБА_1 , постійно контролювала його тиск, давала йому медичні препарати, фактично 24 години на добу перебувала біля нього, оскільки він потребував постійного стороннього догляду.

Після виписки із медичного закладу позивач надалі продовжувала це робити на постійній основі.

Лише в березні місяці 2025 року чоловікові позивача стало легше після тривалого лікування, а тому вона отримала можливість звернутися до нотаріуса.

Необхідність здійснення постійного догляду за чоловіком, який тривалий час хворіє, неможливість залишити його самим, суд вважає поважними причинами пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню, позивачу необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили.

Крім того суд враховує, що у разі неприйняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_2 така може бути визнана відумерлою.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя: Мікула В. Є.