Справа № 167/442/25
Номер провадження 2/167/285/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 серпня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Герасимчук М.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника органу опіки та піклування Дубчук Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

У суд звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтовується тим, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 1 липня 2015 року шлюб між ОСОБА_6 та

ОСОБА_3 розірвано, а місце проживання їхніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визначено з матір`ю ОСОБА_6 . Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 18 листопада 2020 року з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які відповідач не сплачує. ОСОБА_3 упродовж тривалого часу проживає за кордоном, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не цікавиться життям та навчанням дітей, не відвідує їх за місцем проживання, ігнорує шкільні заходи та батьківські збори, і не надає утримання дітям. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_6 , тому діти залишилися на вихованні та утриманні своєї баби ОСОБА_1 . В телефонній розмові ОСОБА_3 повідомив, що забирати дітей до себе не планує і надавати кошти на їх утримання не буде. Такі обставини, на переконання позивача, свідчать про самоусунення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків, тому й заявлено позов про позбавлення його батьківських прав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги. З пояснень позивача слідує, що відповідач та її дочка розлучилися 11 років тому, після чого ОСОБА_3 поїхав на заробітки в Росію та не повернувся. З того часу він не цікавиться життям дітей, не займається їхнім вихованням, не сплачує аліментів та не надає будь-якої іншої допомоги. Перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з дітьми ніколи не чинилося. Увесь цей час дочка позивача дбала про дітей самостійно, забезпечувала їх необхідним, однак у 2024 році тяжко захворіла, а в березні 2025 року померла. Відповідача сповістили про смерть колишньої дружини через мобільний застосунок, однак він повідомив, що не має можливості забрати дітей до себе. Зі слів неповнолітньої ОСОБА_4 позивачу відомо, що на даний час ОСОБА_3 мешкає в Таджикистані, створив іншу сім`ю та приїжджати в Україну наміру не має. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 звертала увагу на те, що відповідач ухилився від виконання батьківських обов`язків і об`єктивних обставин, які б заважали йому піклуватися про дітей немає. Позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав дасть можливіть ОСОБА_5 отримувати соціальну допомогу, а позивач зможе оформити над ним опіку і відповідно представляти його інтереси в медичних, навчальних та інших закладах.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області Дубчук Ж.В. позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що ОСОБА_3 тривалий час не виконує батьківських обов`язків щодо дітей. Працівники служби у справах дітей в ході обстеження умов проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 встановили, що після смерті матері дітьми опікуються баба та дід. ОСОБА_4 востаннє бачила батька приблизно 10 років тому, по телефону комунікують дуже рідко, а малолітній

ОСОБА_5 відповідача не пам`ятає. ОСОБА_3 не спілкується з дітьми, не цікавиться їхнім життям, матеріального утримання не надає, має заборгованість по сплаті аліментів. Крім того, працівники служби у справах дітей виїжджали за зареєстрованим місцем проживання відповідача, розмовляли з його матір`ю, яка повідомила, що понад

10 років ОСОБА_3 проживає за кордоном, до неї не приїжджає і не телефонує. Таку ж інформацію підтвердив староста села. На підставі наведеного орган опіки та піклування прийняв рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

При заслуховуванні в суді дитини ОСОБА_4 встановлено, що востаннє батько проживав із сім`єю, коли їй було 7 років. Стосунки з ним на той час були нормальними, ходили разом гуляти, їздили до бабусі в с. Дмитрівка, проте вже більше

10 років батька не бачила. ОСОБА_3 зрідка пише у мобільному застосунку, матеріально не допомагає, обіцяє надіслати подарунки, однак жодного разу цього не виконав. ОСОБА_9 , що проживає у м. Душанбе і має іншу сім`ю. Коли захворіла мати, то ОСОБА_4 просила в батька про допомогу, однак той повідомив, що не має такої можливості. Бажає, щоб ОСОБА_3 позбавили батьківських прав, оскільки не відчуває від нього любові та підтримки. Також повідомила, що ніхто не перешкоджав спілкуванню з татом та проти нього не налаштовував.

Під час розгляду справи малолітній ОСОБА_5 , в присутності психолога ОСОБА_10 , зазначив суду, що батька не знає і не пам`ятає. ОСОБА_3 йому не телефонує, не вітає зі святами, не надсилає подарунків. Якщо батько повернеться в Україну, то проживати з ним не бажає, а залишиться з бабою та дідом, яких дуже любить.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Місцеперебування відповідача суду невідоме і надійшли відомості щодо виклику ОСОБА_3 у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК), за зареєстрованим місцем проживання

(ч. 10 ст. 130 ЦПК).

Процесуальні дії у справі

6 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, залучено орган опіки та піклування виконавчий комітет Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області для подання висновку.

27 травня 2025 року підготовче засідання відкладено, витребувано з Луцького ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розрахунок заборгованості ОСОБА_3 та з Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину ОСОБА_3 державного кордону України.

12 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

16 липня 2025 року судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача.

Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З копій свідоцтв про народження серій НОМЕР_1 , НОМЕР_2 судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (арк. спр. 7,8).

Відповідно до копії рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 1 липня 2015 року (справа № 167/643/15-ц) шлюб між ОСОБА_3

та ОСОБА_6 розірвано (арк. спр. 14).

З ОСОБА_3 у користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи

з 25 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, про що свідчить копія рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 18 листопада 2020 року (арк. спр. 15-16).

Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 3 червня 2025 року підтверджено, що з вересня 2020 року по березень 2025 року ОСОБА_3 не сплачував аліменти на дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 151445 грн. (арк. спр. 70-72).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк. спр. 12).

З копії посвідки на проживання № НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_3 має право проживати на території РФ (арк. спр. 22).

За змістом листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19/46774/-25 ОСОБА_3 в період з 1 січня 2019 року по 4 червня 2025 року не перетинав державний кордон України чи лінію розмежування з тимчасово окупованою територією (арк. спр. 68).

Відповідно до копій витягів з реєстру територіальної громади від 4 березня

2025 року № 2025/002990532, від 31 березня 2025 року № 2025/004227738, від 21 березня 2025 року № 2025/003812142 зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 та дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 значиться в буд. АДРЕСА_1 (арк. спр. 9-11).

З копії інформації про розвиток дитини від 19 березня 2025 року № 93/01-16 слідує, що ОСОБА_5 навчається у 8-Б класі КОЗЗСО «Рожищенський ліцей № 3», зарекомендував себе як дисциплінований учень, систематично відвідує школу, без поважних причин уроки не пропускає. В учнівському колективі поводить себе спокійно і впевнено, має багато друзів, неконфліктний. Доручення вчителя виконує старанно. Мати допомагала йому з навчанням, цікавилася успішністю, брала участь у вихованні. Батько не цікавився поведінкою сина, його успішністю та шкільним життям (арк. спр. 20).

Характеристикою, виданою КОЗЗСО «Рожищенський ліцей № 3» від 19 березня 2025 року № 94/01-16, підтверджено, що ОСОБА_4 комунікабельна, весела, самостійна, має багато друзів. До виконання громадських доручень ставилася сумлінно та брала активну участь у громадському житті класу. Мати приділяла належну увагу вихованню дочки, цікавилася навчанням та дисципліною, забезпечувала необхідним для навчання та розвитку, батько ніколи не цікавився її досягненнями та невдачами, участі у вихованні не брав (арк. спр. 21).

Згідно з висновком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Рожищенської міської ради від 26 травня 2025 року № 5/10, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо ОСОБА_5

та ОСОБА_4 (арк. спр. 77-79).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що останній раз бачила відповідача більше 11 років тому, тоді до дітей він ставився добре. Негаразди в сім`ї ОСОБА_12 виникли з того часу, як відповідач почав брати кредити і не повертати. Упродовж останніх десяти років дітей фінансово забезпечувала мама, вона ж ходила на батьківські збори, відвідувала шкільні свята. Батько участі у вихованні дітей не брав. Навесні 2025 року в телефонній розмові розповіли відповідачу, що померла

ОСОБА_13 , однак він відмовився повертатися в Україну і повідомив, що його не цікавить, хто буде дивитися за дітьми. Про поважні причини, які б перешкоджали відповідачу виконувати батьківські обов`язки, свідку не відомо.

Показаннями свідка ОСОБА_14 стверджується, що відповідач допомоги дітям не надає, не дбає про них та не цікавиться їхнім життям. Свідок проживає по сусідству з ОСОБА_1 та її онуками, однак ОСОБА_3 не бачила більше 10 років.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Положенням ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (далі СК) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Отже, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вирішуючи питання щодо позбавлення батьківських прав, суд враховує, що відповідач ОСОБА_3 тривалий час проживає окремо від дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і ці обставини, з часом, віддалили дітей та батька. Судовим рішенням стягнуто з нього аліменти, проте, як вбачається з даних виконавчої служби, більше чотирьох років відповідач не сплачував призначених судом аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 151445 грн., яка не погашена і на даний час. Дочка ОСОБА_4 під час хвороби матері зверталася по допомогу до відповідача, однак останній не спромігся її надати, а після смерті колишньої дружини не виявив бажання піклуватися про дітей. Ці обставини, на переконання суду, свідчать про відсутність у відповідача інтересу до дітей. Судом не встановлено об`єктивних обставин, що перешкоджали б відповідачу виховувати дітей, піклуватися про їх добробут. Істотною для суду обставиною є висловлені у судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 думки, які не бажають, щоб ОСОБА_3 був їх батьком, при цьому найближчою людиною називають бабу ОСОБА_1 , з якою й проживають. Суд погоджується із зазначеним вище висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дітей, а наведені в ньому мотиви знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Отже, оскільки дослідженими в судовому розгляді доказами підтверджено ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків по вихованню ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і не встановлено поважних причин невиконання зазначених обов`язків, то є підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки такий позов направлений на захист інтересів дітей, зокрема й малолітнього ОСОБА_5 щодо якого можливим буде встановити опіку.

При цьому, виходячи з висновку об`єднаної палати КЦС ВС, викладеного у постанові від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21, суд не вбачає перешкод для позбавлення батьківських права ОСОБА_3 щодо дочки ОСОБА_4 , яка на час вирішення спору досягла 18 років, оскільки на момент подання цього позову

ОСОБА_4 була неповнолітньою.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо дітей ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою до Рожищенського районного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення: 14 серпня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія і номер паспорта не відомі).

Органи опіки та піклування: Виконавчий комітет Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (місцезнаходження: Волинська область, Луцький район, м. Рожище, вул. Незалежності, 60).

Суддя: В.Б. Требик