УХВАЛА

04 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 706/505/25

провадження № 61-9105ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 07травня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 червня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватне акціонерне товариство «Уманьгаз», про визнання протиправною відмови в укладенні договору реструктуризації заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ГК «Нафтогаз України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ПАТ «Уманьгаз», про визнання протиправною відмови в укладенні договору реструктуризації заборгованості.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії з припинення газопостачання до його домоволодіння та проводити інші дії до прийняття рішення у цій справі.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 07 травня 2025 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 17 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 07 травня 2025 року залишено без змін.

16 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 07 травня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 червня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення його заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ухвали, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду, наведено у статті 353 ЦПК України.

Зокрема, пунктами 3, 4 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

Стаття 389 ЦПК України визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України), після її перегляду в апеляційному порядку, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права і регламентує право оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, провадження № 14-88цс20, сформульовано правовий висновок, який підтверджено у постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20, провадження № 12-90гс20, про те, що з огляду на відсутність у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України серед ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, ухвали цього суду про відмову у забезпеченні позову неможливим є як касаційне оскарження такої ухвали, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, якою така ухвала залишена без змін. Це обмеження права на оскарження не шкодить суті права особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду першої інстанції за наявності для цього підстав.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 07травня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 червня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватне акціонерне товариство «Уманьгаз», про визнання протиправною відмову в укладенні договору реструктуризації заборгованості.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович