Справа № 450/2543/25 Провадження № 2/450/1784/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

при секретарі Качмар М. З.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про (предмет спору) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитиниОСОБА_3 , яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі 20000,00 грн., але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Позовні вимоги мотивує тим, що у сторін є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є студентом 5-го курсу ЛНМУ ім.Д.Галицького проживає в м.Львові та знаходиться на повному утриманні позивача, яке складається з оренди житла, оплати хірургічних операцій, купівля одягу та продуктів харчування, тощо. Загальна сума витрат на утримання ОСОБА_5 становить 40000 грн. на місяць. Відповідачка життям сина не цікавиться, коштів на його утримання не надає, місце її роботи та доходи позивачу не відомі, тому на даний час виникла потреба у стягненні з неї аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 20000 грн. Крім того на утриманні позивача знаходиться 78 літня мама - пенсіонер, а сам позивач є інвалідом 2 групи.

Позиція відповідача: представник відповідача подала на адресу суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Зазначає, що з 09.03.2002 по 01.04.2020 ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з - ОСОБА_1 . Від шлюбу народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (на даний час повнолітній), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розірвання шлюбу, а саме з 01.04.2020 та до 06.05.2022, відповідачка залишилася проживати з позивачем однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , спільно утримували дітей та вели спільне господарство. На даний час ОСОБА_2 та неповнолітні діти ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 лише зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживають за кордоном з 06.05.2022 за адресою: АДРЕСА_2 . З 2022 діти Сторін ОСОБА_6 та ОСОБА_7 навчаються в Державному загальноосвітньому навчальному закладі №1 м. Меркато Сан Северино (провінція Салерно). Оскільки неповнолітні діти ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проживають разом із відповідачкою за кордоном, знаходяться на повному її утриманні. Старший син ОСОБА_3 , залишився проживати у м. Львові, оскільки продовжує навчання і є студентом 5-го курсу ЛНМУ ім.Д.Галицького. Однією із підстав позову про стягнення аліментів, позивач зазначив, що на повному його утриманні знаходиться повнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є студентом 5-го курсу ЛНМУ ім. Д.Галицького. Утримання сина складається з оренди житла, оплати хірургічних операцій, купівлі одягу та продуктів харчування, тощо і загальна сума витрат становить 40000 (сорок тисяч) гривень на місяць. Однак до позовної заяви тільки долучений договір оренди житла, який укладений 26.11.2024р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . Інших доказів, зокрема договору про навчання, а також квитанцій, чеків про сплату оренди за житло саме позивачем не долучено. Також позивачем ОСОБА_1 не долучено і інших доказів, які б підтверджували, що на повному утриманні позивача перебуває їхній з відповідачкою повнолітній син ОСОБА_4 . Також позивачем зазначено в позовній заяві, що відповідачка життям сина не цікавиться, коштів на його утримання не надає, і тому в позивача виникла необхідність стягнення з ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 20000 гривень. Відповідачка ОСОБА_9 , заперечує, оскільки цікавиться життям свого сина, постійно спілкується з ним в месенджерах, по відеозв`язку. Пересилає йому кошти на навчання, харчування, оплату за оренду квартири, в якій він проживає, а також і на інші його потреби. Також позивачем не надано підтверджуючих документів, що на утриманні у нього знаходиться його мати, яка є пенсіонеркою та утримує пенсію. На підставі наведено, просить в позові ОСОБА_1 відмовити.

Також до суду надійшли додаткові пояснення. Представник відповідача зазначає, що позивач не надає жодних доказів, які б підтверджували, що він змушений сам утримувати та витрачати кошти в сумі 40000 (сорок тисяч) гривень на повнолітнього сина ОСОБА_10 , який продовжує навчання. З часу виїзду за кордон, позивач ОСОБА_1 самоусунувся від виховання та утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Відповідачка хоч і працює доглядальницею, однак коштів не вистачає на утримання двох дітей, які перебувають за кордоном. Оскільки неповнолітні діти проживають разом із відповідачкою на орендованій квартирі, ОСОБА_2 повністю оплачує всі витрати, які пов`язані з житлом, з навчанням дітей, зокрема це і репетитори, гуртки по танцях та повністю знаходяться на її утриманні, тому вона змушена була подати до суду на стягнення з позивача аліментів на дітей. Старший син ОСОБА_3 , залишився проживати у м. Львові, оскільки продовжує навчання і є студентом 5-го курсу ЛНМУ ім.Д.Галицького, тому відповідачка пересилає йому кошти на навчання, харчування, оплату за оренду квартири, в якій він проживає, а також і на інші його особисті потреби. Додатково зазанчає, що повнолітній син ОСОБА_4 , деякий час проживав безкоштовно у своєї тітки ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 доки вона не продала квартиру, але син і надалі проживає за цією адресою та орендує квартиру у нових власників. Повнолітній син проживає окремо від батька (позивача по справі), хоча у власності матері позивача є трикімнатна квартира по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_4 раніше проживав та на даний час залишається бути прописаним за цією адресою, однак позивач заборонив своєму сину знаходитися у даній квартирі. Також позивач має котедж у АДРЕСА_1 , який здає в оренду та квартиру по АДРЕСА_5 також здає в оренду.

Позиція третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_3 подав пояснення. Стверджує, що батько ОСОБА_1 дає на моє проживання в місяць 40000,00 грн. Також він утримує 78-літню бабусю, яка є інвалідом 2 групи. Справу просить розглядати у його відсутності, позов просить задоволити.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

19.06.2025 відповідь з Єдиного держаного демографічного реєстру; 20.06.2025 ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; 26.06.2025 заява представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи; 15.07.2025 відзив; 15.07.2025 клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засідання з викликом сторін; 15.07.2025 клопотання представника відповідача про залучення третьої особи на стороні відповідача; 17.07.2025 ухвала про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про перехід з розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до розгляду справи в порядку загального позовного провадження; 17.07.2025 ухвала про залучення ОСОБА_3 , в якості третьої особи на стороні відповідача; 05.08.2025 додаткові пояснення представника відповідача; 06.08.2025 заява позивача про ознайомлення з матеріалами справи.; 07.08.2025 пояснення ОСОБА_3 .

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки про здобуття освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти № 654421 від 04.06.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здобуває освіту з 15.09.2020 по 30.06.2026 в Державному некомерційному підприємстві «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького».

Згідно довідки про склад сім`ї ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та неповнолітні діти сторін ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 лише зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживають за кордоном з 06.05.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується, довідкою про склад сім`ї з офіційним перекладом на українську мову із зазначенням зміни місця проживання, виданої 03.02.2025 відділом реєстрації населення м.Меркато Сан Северино, Італія.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 199 Сімейного Кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 201 Сімейного Кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносини, що склалися між сторонами, надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Посилання позивача на наявність витрат у сумі 40000,00 грн. на утримання повнолітнього сина ОСОБА_10 , який навчається у вищому навчальному закладі, не підтверджені належними та допустимими доказами. Зазначені витрати є виключно добровільним витратами та не свідчать про існування обов`язку відповідача здійснювати їх компенсацію.

Щодо посилань позивача на витрати на оренду житла, суд зазначає, що такі витрати не належать до переліку витрат, які закон відносить до аліментів. Наданий договір оренди житла не свідчить про сплату оренди саме позивачем, а інші заявлені витрати (оплата хірургічних операцій, придбання одягу, продуктів харчування тощо) документально не підтверджені.

Таким чином, витрати на оренду житла, на які посилається позивач, не є обов`язковими до відшкодування у порядку стягнення аліментів та є виключно його добровільними внесками.

Крім того, твердження позивача про перебування на його утриманні 78-річної матері, яка є пенсіонеркою та інвалідом другої групи, не підтверджено жодними доказами та не свідчить про наявність обов`язку позивача здійснювати її повне утримання.

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, право на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, виникає за умови доведення їхньої потреби у матеріальній допомозі та наявності у відповідача можливості її надавати. Сам факт навчання не є безумовною підставою для стягнення аліментів.

Враховуючи, що обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, має додатковий і допоміжний характер, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для покладення цього обов`язку на відповідача у заявленому обсязі.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, є недоведеними та безпідставними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_6 .

Третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_7 .

СуддяД. А. Кукса