Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9404/24
Номер провадження2/711/312/25
РІШЕННЯ
25 липня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Шульга А.В.
представника позивача адвоката: Кучер Ю.В.
відповідача: ОСОБА_2
представника відповідача адвоката: Шевченко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності, -
Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 .
Вказує, що вона, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є дітьми покійної ОСОБА_3 .
За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 25.10.2005, посвідчений державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Грабовою І.П., відповідно до якого, розуміючи значення своїх дій, добровільно, без будь-якого насильства, примусу, як фізичного так і морального, на випадок смерті зробила наступне розпорядження: все своє майно заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних частинах.
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер.
Відповідно до заповіту від 08.10.2019, посвідченого державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Олексієнко К.П., ОСОБА_4 на випадок свої смерті все належне йому майно заповів своїй дружині - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідач є спадкоємцем в порядку ч. 1 ст. 1241 ЦК України.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.06.2024 року у справі №711/3506/21 прийнято відмову позивача ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецький Володимир Володимирович, Перша черкаська державна нотаріальна контора, ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним.
Провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецький Володимир Володимирович, Перша черкаська державна нотаріальна контора, ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним - закрито.
09 листопада 2024 року між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір про поділ спадщини, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким В.В. за реєстровим №1094.
Згідно п. 1.2.1 вказаного договору позивач отримує 5/6 часток у праві власності на квартиру під АДРЕСА_3 .
Згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 09.11.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким В.В. за реєстровим №1095, позивачці на праві власності належить 5/6 часток квартири АДРЕСА_3 .
Зазначає, що між ними складися неприязні стосунки, внаслідок чого між ними існує спір щодо порядку користування спірною квартирою та садовим будинком.
18 листопада 2024 року позивачем було направлено відповідачу лист-пропозицію з метою виплати останній ринкової вартості належної їй частки у спільній частковій власності. Вказаний лист-пропозицію відповідачкою отримано 23.11.2024р. Відповідь надано не було.
Зазначає, що відповідачка має в особистій приватній власності житло, в якому проживає, за адресою: АДРЕСА_7
Враховуючи, що спірна квартира, будинок та земельна ділянка є неподільними речами, а розмір частки відповідача є незначний і така частка не може бути виділена їй в натурі, беручи до уваги характер особистих відносин між сторонами, що унеможливлює їх спільне договірне використання спірним майном, а також ту обставину, що відповідачка має в особистій приватній власності житло, в якому проживає, можна дійти висновку, що припинення права власності відповідача на належну йому частку у спірному майні з виплатою їй грошової компенсації ринкової вартості такої частки є правомірним, належним та ефективним способом врегулювання спірної ситуації між сторонами, який відповідає засадам справедливості, добросовісності і розумності.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, АДРЕСА_4 , адреса СТ: АДРЕСА_5 ;
Судові витрати покласти на відповідача.
10 грудня 2025 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
23 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» адвокат Шевченко Олег Анатолійович, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , надав Відзив на позовну заяву.
Вважають, що позовна заява є необгрунтованою.
Зазначає, що позивач фактично просить суд припинити її права власності на не виділену частку, без здійснення виділу їй частки із спільного майна із стягненням грошової компенсації.
Просить суд у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності - відмовити у повному обсязі. Судові витрати віднести за рахунок позивача.
30 грудня 2024 року адвокат Кучер Юлія Вікторівна, яка діє в інтересах позивача, через канцелярію суду надала Відповідь на відзив, в якій зазначено, шо відповідачу на праві спільної часткової власності належить 1/6 частині вказаного майна.
Відповідачка, окрім належного їй у спільній частковій власності майна, має в особистій приватній власності житло, в якому проживає, за адресою: АДРЕСА_7 .
Між сторонами склалися неприязні стосунки, внаслідок чого між ними існує спір щодо порядку користування спірною квартирою та садовим будинком.
Згідно висновку про вартість нерухомого майна від 12.11.2024 року вартість квартири, загальною площею 70,0 кв.м., житловою площею 43,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 становить 800000 грн. 00 коп.
Виходячи з даної оцінки вартість належної відповідачу 1/6 частки квартири становить 133333,30 грн.
Наголошує, що припинення права спільної часткової власності з одночасною виплатою компенсації відповідачу за її незначну частку не залишить останню без власності та не призведе до порушення її прав.
Просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі.
04 лютого 2025 року ухвалою суду призначено у справі комплексну будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, провадження у справі зупинено.
24 лютого 2025 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання.
27 лютого 2025 року ухвалою суду ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2025 року повернуто судовому експерту для проведення комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.
11 квітня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання.
01 травня 2025 року адвокат Кучер Юлія Вікторівна, яка діє в інтересах позивача, через канцелярію суду надала заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначено, що з урахуванням висновка експерта №02/25-БТ, ОБ від 08.04.2025 року за результатами проведення будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи виникла необхідність у збільшенні позовних вимог.
Під час звернення до суду з позовною заявою про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1677,50 гривень, що становило 1% від ціни позову.
Таким чином, на даний час попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи, становить 108861,27 грн.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, АДРЕСА_4 , адреса СТ: АДРЕСА_5 ;
Судові витрати покласти на відповідача.
21 травня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити.
Адвокат Кучер Юлія Вікторівна, яка діє в інтересах позивача, в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Зазначила, що сторони є рідними сестрами, в них померла мама. Спадщина була успадкована позивачкою на підставі заповіту. На її думку, померла мати висказала свою волю відносно майна. Відповідачка та позивач все своє свідоме життя мають натягнуті відносини, відповідач в період хвороби мами проживала за межами території України, а саме, в Португалії, більше 8 років. Відповідачка зверталась до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, на її думку, така поведінка відповідачки говорить про неприйнятні відносини між сестрами. Перший судовий процес це підкреслив. Ще під час розгляду справи про визнання заповіту недійсним позивачка намагалась домовитись з відповідачкою, була пропозиція сплатити компенсацію. Відповідачка має за собою зареєстроване право власності по АДРЕСА_4 , вона є співвласником даної нерухомості. На підставі статті 365 ЦПК України підтримують свій позов. Сторони не можуть мирно врегулювати свої правовідносини. Ккеруючись ст. 365 ЦПК України, просять задовольнити позовні вимоги. Вважає, що рішення буде справедливим та не порушить права відповідачки. Також зазначила, що позивачка намагалася врегулювати спір мирним шляхом, але відповідачка відмовилась.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі.
Адвокат Шевченко Олег Анатолійович, який діє в інтересах відповідача, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що в даному випадку відповідачка категорично заперечую факт того, що вона хоче позбавитись свого майна шляхом отримання грошової компенсації. Єдиним житлом, яке в неї буде це дачний будинок. Будь-якої згоди відповідачка не надавала та не надає на отримання грошової компенсації
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дослідивши Висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної, оціночної-будівельної експертизи, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
На підставі ст.ст. 81,82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК).
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
09 листопада 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено Договір про поділ спадщини, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1094.
Відповідно до п.1.1. Договору, сторони цього договору є спадкоємцями після спадкодавиці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , номер спадкової справи, що заведена у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Камянецького В.В. 12.01.2021 року - № 2/2021, у звязкеу з чим набули спадкових прав на спадкове майно померлої, на таких підставах:
«Сторона-1» ( ОСОБА_1 ) - на підставі заповіту, порсвідченого ОСОБА_9 , державним нотаріусом Першої черкаської нотаріальної контори 25.10.2005 року в реєстрі за № 1-3424, на все майно, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в рівних частках;
«Сторона-2» ( ОСОБА_5 ) - на підставі ст. 1276 ЦК України (спадкова трансмісія), у звязку з тим, що спадкоємець за вказаним вище заповітом, ОСОБА_4 , який склав заповіт на все майно на користь ОСОБА_5 , не встиг прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 і помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .
ОСОБА_1 , по відношенню до померлої ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом та дочкою, а ОСОБА_5 по відношенню до померлого спадкоємця ОСОБА_4 , є його спадкоємцем за заповітом та дружиною, на користь якої 08.10.2019 року за реєстраційним № 1-1615, від його імені, ОСОБА_10 , державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт на все майно.
Відповідно до п. 1.2.1. Договору, ОСОБА_1 отримує:
-5/6 часток у праві власності на квартиру під
Відповідно до п. 1.2.2. Договору, ОСОБА_5 отримує:
Також, 14 листопада 2024 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено Договір дарування частки земельної ділянкт з роташованою на ній часткою садового, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Демиденко О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 4848.
Як вбачається з Інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 404246703 від 18.11.2024, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/6 частина квартири за адресою: АДРЕСА_9 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1088, виданий 09.11.2024 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким В.В.
Як вбачається з Інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 404249176 від 18.11.2024, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/6 частина садового будинку, А-1 за адресою: АДРЕСА_4 , адреса СТ: АДРЕСА_10 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1090, виданий 09.11.2024 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким В.В.
Як зазначили сторони в судовому засіданні, між ними склалися неприязні відносини.
ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 було направлено Лист-пропозицію, в якому вона пропонувала в добровільному та позасудовому порядку вирішити питання про припинення її права власності на належну їй 1/6 частку у спільному майні, шляхом компенсації ї1 200000 грн. 00 коп.
Відповідно до матеріалів справи, даний Лист відповідачкою був отриманий 23 листопада 2024 року, але, як зазначає позивач, відповіді надано не було.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має в особистій приватній власності житло за адресою: АДРЕСА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 27 травня 1999 року, виданого Органом приватизації Соснівського райвиконкому, що спростовує доводи відповідачки про те, що садовий будинок АДРЕСА_4 адреса СТ: АДРЕСА_5 є її єдиним житлом.
У Висновку експерта № 02/25-БТ,ОБ від 08.04.2025 року за результатами проведення будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи, яка виконана судовим експертом Оніщенко Н.С., визначено наступне:
Поділити квартиру АДРЕСА_3 на дві ізольовані у відповідності до часток співвласників у праві власності 5/6 до 1/6 не видається можливим.
Зважаючи на об`ємне-планувальне рішення, враховуючи загальну площу будинку літ. «А-І» - 22,0 кв.м., відповідно до часток кожного співвласника у праві власності 5/6 ( ОСОБА_1 ) до 1/6 ( ОСОБА_2 ) по площі це складає 18,3 кв.м. та 3,7 кв.м. відповідно для кожного співвласника, даної площі недостатньо щоб поділити будинок літ. «А-І» на дві ізольовані частини, отже, поділити житловий будинок літ. «А-І», що розташований в товаристві садівників «Енергетик» (Придніпровський район), будинок АДРЕСА_8 не видається.
Ринкова вартість 1/6 частини квартири АДРЕСА_3 становить 323922 грн.
Предметом спору в цій справі є виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні спору.
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частинами 1-3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20) зроблено висновок про те, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули, не врахували, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється. У справі, що переглядається, позивач пред`явила позовні вимоги саме про виділ належної їй частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння за правилами статті 364 ЦК України та визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками відповідно до часток у житловому будинку. Позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі між сторонами в порядку статті 367 ЦК України позивач не заявляла. Установивши, що спірне домоволодіння належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, апеляційний суд не врахував, що виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Позовна вимога про визначення порядку користування земельною ділянкою також не підлягає задоволенню як похідна від вирішення позовної вимоги про виділ частки зі спільної часткової власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" від 04 жовтня 1991 року №7 в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Слід зазначити, що встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в користування, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Відповідно до матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 дотримано вимоги ч. 2 ст. 364 ЦК України, а саме внесено на депозитний рахунок Придніпровського районного суду м. Черкаси кошти в сумі 426527 грн. 00 коп. Призначення платежу зазначено: грошова компенсація вартості майна 1/6 частки ОСОБА_2 по справі № 711/9404/24 без ПДВ.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 363, 364, 367 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" від 04 жовтня 1991 року №7, постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок", ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 200 ч. 3, 206 ч. 4, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_3 , що належить їй згідно Свідоцтва про право на спадщину від 09 листопада 2024 року, серія та номер 1088.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, АДРЕСА_11 .
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05 липня 2025 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб