Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/9/25

Провадження № 2/126/434/2025

"28" липня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Джулинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

ВСТАНОВИВ:

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Джулинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом, в якому просить: визнати за ним, як за спадкоємцем за законом, право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 .. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв його рідний син, брат позивача - ОСОБА_1 у встановлений термін звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_2 брат позивача ОСОБА_1 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

Спадщину після смерті ОСОБА_1 прийняла їхня з братом рідна мама - ОСОБА_3 , у встановлений термін звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_3 мама позивача ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Крім позивача, інших спадкоємців на майно ОСОБА_3 ні за законом ні за заповітом немає.

Позивач після смерті мами частину спадщини оформив та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.08.2023, зареєстрованого в реєстрі № 1927.

Спадковим майном, на яке він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом є земельна ділянка площею 3,994 га, кадастровий номер :01:002:0033, земельна ділянка площею 1,0000 га, кадастровий номер :03:003:0110..

Належним чином оформитись в правах спадкоємця на житловий будинок, розташованого в АДРЕСА_1 він не має можливості, в зв`язку з тим, що спадкодавець при житті не оформила права власності на будинок в якому проживала усе життя.

Вищезазначений житловий будинок відносився до суспільної групи - колгоспний двір. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 при житті були членами даного колгоспного двору і мали по 1/3 частки вказаного житлового будинку, а також за життя не втратили частку у його майні.

Позивач є спадкоємцем майна померлої матері та вчасно прийняв спадщину після її смерті, проте коли маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на її майно 1/3 житлового будинку, він звернувся до приватного нотаріуса Гонтарук Т.І., отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом слугувало те, що ОСОБА_3 при житті не оформила належним чином право власності на 1/3 частку в спільній частковій власності на майно колгоспного двору житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, отже правовстановлюючі документи на нього не видавалися.

Крім того, свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу 1/3 частку належну ОСОБА_2 житлового будинку та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку належного ОСОБА_4 житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 теж не видавалося.

Отже, він як спадкоємець матері претендує на цілий житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , оскільки його брат після смерті батька ОСОБА_2 та його мати після смерті брата ОСОБА_4 належним чином прийняли спадкове майно, що залишилося після їхньої смерті, проте свідоцтво про право на спадщину за законом так і не отримали.

А тому для захисту своїх спадкових прав та законних інтересів позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою Бершадського районного суду від 03.02.2025 року провадження у зазначеній справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не явився. Його представник - адвокат Янчук В.М. надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просить розглянути справу в його відсутність та відсутність позивача.

Представник відповідача Джулинської сільської ради сільський голова П.Швець надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов слідуючих висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тому позивач, має право, гарантоване Конституцією України та іншими нормативними актами, на звернення до суду із відповідною позовною заявою за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав та законних інтересів.

Вивчивши представлені в матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ; копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв його рідний син, брат позивача - ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ) у встановлений термін звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_2 брат позивача ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла рідна мама позивача та ОСОБА_4 - ОСОБА_3 (копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 ), у встановлений термін звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_4 позивача ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_6 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

Крім позивача, інших спадкоємців на майно ОСОБА_3 ні за законом ні за заповітом немає, що підтверджується довідка за № 878 від 01.12.2023 року виданою Джулинською сільською радою.

Позивач після смерті мами частину спадщини оформив та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.08.2023, зареєстрованого в реєстрі № 1927.

Спадковим майном, на яке він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом є земельна ділянка площею 3,994 га, кадастровий номер :01:002:0033, земельна ділянка площею 1,0000 га, кадастровий номер :03:003:0110..

Вказані вище обставини підтверджуються Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 80890408; копією спадкової справи № 150/2019 та копією спадкової справи № 54/22024.

Крім того, спадковим майном являється житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який відносився до суспільної групи - колгоспний двір. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 при житті були членами даного колгоспного двору і мали по 1/3 частки вказаного житлового будинку, а також за життя не втратили частку у його майні, що підтверджується Витягом із погосподарської книги № 1 за 1991-1995 роки № 21 від 24.10.2024.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлої матері та вчасно прийняв спадщину після її смерті, проте коли маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на її майно 1/3 житлового будинку, він звернувся до приватного нотаріуса Гонтарук Т.І., отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії № 256/02-31 від 30.08.2024. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом слугувало те, що ОСОБА_3 при житті не оформила належним чином право власності на 1/3 частку в спільній частковій власності на майно колгоспного двору житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, отже правовстановлюючі документи на нього не видавалися.

Позивач, як спадкоємець матері претендує на цілий житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , оскільки його брат після смерті батька ОСОБА_2 та його мати після смерті брата ОСОБА_4 належним чином прийняли спадкове майно, що залишилося після їхньої смерті, проте свідоцтво про право на спадщину за законом так і не отримали.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Вирішуючи справу у межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу).

Згідно ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За загальним правилом, виписаним в ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Статтею 396 ЦК України передбачено, що в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положеннями статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, про те, що за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , слід визнати право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовані в АДРЕСА_1 .

Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись.

На підставі ст.ст. 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. 206 ч.4 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Джулинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , право власності на цілий житловий будинок літ. «А», загальною площею 90,6 кв.м., житловою площею 61,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: веранда літ. «а», ганок літ. «а1», сарай літ. «Б», погріб літ. «Бпід», літня кухня літ. «Б1», веранда літ. «б», 1-ворота з хвірткою, 2-огорожа, розташовані в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь