Справа № 203/4925/25
Провадження № 2/0203/2206/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участі секретаря Погрібного О.Ю.,

розглянувши у спрощеному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_1 , діючи від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС через свого представника адвоката Дрожак Юлію Миколаївну, подала цей позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 21 вересня 2024 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак спільне життя не склалось, відповідач є військовослужбовим, наразі проходить військову службу, у зв`язку із чим постійно відсутній вдома. Останній час відповідач належної та достатньої матеріальної допомоги на утримання спільної дитини та своєї дружини не надає, тоді як доходів позивача для самостійного утримання дитини не вистачає, оскільки позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Натомість, відповідач є працездатною особою, є військовослужбовцем, отримує стабільний чималий заробіток/дохід та об`єктивних перешкод для сплати відповідачем аліментів на дитину та дружину та дружину не має.

Таким чином позивач просила суд стягнути аліменти з відповідача на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх заробітків (доходів) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 18 липня 2025 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Дрожак Ю.М. в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС за відсутності обмежень у повноваженнях, надіслала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, в якій також зазначила, що позов підтримують у повному обсязі та наполягають на його задоволенні.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, 28 липня 2025 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що з позовом погоджується та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані докази, суд дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з частковим задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб 21 вересня 2024 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинено актовий запис № 754 (а.с. 11).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 17 березня 2025 року вчинено актовий запис № 487 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 11 зворот).

Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю у будинку АДРЕСА_1 , обставини чого що відповідачем визнані та в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає.

Так само, відповідачем визнано обставини того, що окрім малолітнього сина ОСОБА_4 він інших осіб на утриманні не має, має задовільний стан здоров`я, є працездатною особою.

Разом з тим, судом встановлено, що домовленості (договору) щодо регулярної сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у даній справі досягнуто не було, натомість обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь малолітньої дитини аліментів на її утримання на ім`я його матері ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи дану норму закону, встановивши, що дитина проживає разом з матір`ю (позивачем у справі), належить дійти висновку про присудження аліментів на утримання сина сторін у частці від доходу батька (відповідача у справі) дитини, у зв`язку з чим, доводи відповідача у відзиві на позов про визначення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму відхиляються.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.3, ст.4, ст.5 Конвенції про права дитини 20.11.1989 року, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції. Держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

При цьому, суд, враховуючи положення ст.ст.183,184 СК України, виходить з того, що відповідач мешкає окремо від дитини, участь в її вихованні, утриманні та забезпеченні здорового розвитку приймає частково та у розмірі, визначеному на власний розсуд, який не є сталим та прогнозованим для позивача як за обсягом, так і за способом участі, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення розміру аліментів.

Відтак, при вирішенні питання щодо присудження до сплати аліментів та їх розміру, суд враховує згідно ст. 182 СК України матеріальне становище малолітньої дитини, яка потребує піклування, утримання, розвитку, мешкає разом із матір`ю, у зв`язку з чим перебуває на її повному утриманні, а також матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним та працевлаштованим, має постійних дохід, інших осіб на утриманні не має, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який у 2025 році для дітей віком до 6 років 2 563 грн., суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде визначити аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача-дитини ОСОБА_4 на ім`я його матері, яка в його інтересах пред`явила позов, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 16 липня 2025 року.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, також і в разі розірвання шлюбу, що передбачено ч. ч. 4, 6 ст. 84 СК України.

Одночасно суд зважає на положення ч. 2 ст. 84 та ч. 2 ст. 85 СК України, які є спеціальними до виниклих між сторонами за цим позовом правовідносин, та відповідно до закону в даному випадку право на утримання не залежить від того, чи працює особа, та від її матеріального стану. При ухваленні рішення для суду є визначальним те, що дитина не досягла трьох років, дитина мешкає разом із матір`ю, та матір дитини нею опікується.

Вирішуючи спір про розмір аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, суд виходить з положень ч.1 ст.80 СК України, які передбачають можливість присудження за рішенням аліментів одному з подружжя у частці від заробітку (доходу), та враховує матеріальне становище платника аліментів, який має постійну роботу та сталий дохід, стан здоров`я платника аліментів, що є задовільним, матеріальне становище одержувача аліментів (позивача), яка не працює у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення трьох років і власних доходів не має, розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу, який складає з 01 січня 2025 року 3 028 грн., а, відтак, на переконання суду, відповідач, з огляду на розмір його доходу та аліментних зобов`язань по утриманню дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісяця, що буде справедливим та співмірним до доходів відповідача, що після відповідних відрахувань аліментів, матимуть рівень не нижчий прожиткового мінімуму для працездатної особи.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі його законного представника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16 липня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 16 липня 2025 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір в сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги у паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 08 серпня 2025 року.

Суддя О.В. Колесніченко