Провадження №: 2/336/2351/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Звєздової Н.С., при секретарі судового засідання Іванченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за заповітом та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності за заповітом, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача адвокат Кукурудз Р.О., який діє на підставі ордеру серії АР 1233761 від 11.04.2025, через підсистему «Електронний суд», звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просив визнати за позивачкою в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,19 га за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування первісного позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_3 , яка за життя залишила заповіт, який був посвідчений секретарем Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 27.10.2009, зареєстрований в реєстрі за № 32, яким заповіла житловий будинок та присадибну земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 онучці ОСОБА_1 . Іншими заповітами ОСОБА_3 заповіла решту свого майна відповідачці, яка є матір`ю позивачки.

Звернувшись до приватного нотаріуса Кукурудз Т.Ю. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі, позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що заповіт не було зареєстрована у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Положенням про Спадковий реєстр,затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5, зареєстрованим у у міністерстві юстиції України 11.07.2011 за № 831/19569.

31.01.2025 приватний нотаріус Кукурудз Т.Ю. звернулась до Оріхівської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області з заявою провести реєстрацію у Спадковому реєстрі заповіту, складеного від імені ОСОБА_3 , однак листом від 20.02.2025 вих. № 01-27/0246 було відмовлено у вчиненні такої дії, оскільки у зв`язку з повномасштабною агресією рф та швидкою окупацією території Мирне Оріхівської міської ради всі документи не були евакуйовані, другий примірник заповіту відсутній, а тому неможливо здійснити його порівняльну перевірку та підтвердити автентичність (оригінальність).

Жодних порушень вимог щодо форм і посвідчення вказаного заповіту не виявлено, крім невнесення до Спадкового реєстру відомостей про його посвідчення, тому просить заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт, яким зробила розпорядження щодо будинку АДРЕСА_1 , який їй належав на праві особистої власності на користь ОСОБА_2 . Постановою приватного нотаріуса Кукурудз Т.Ю. в межах спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 № 02/2025 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно з аналогічних підстав, як і позивачці за первісним позовом, про що винесено постанову. Просила зустрічний позов задовольнити.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2025, справу передано в провадження судді Звєздової Н.С.

Ухвалою суду від 14.04.2025 позовну заяву залишено без руху, у встановлений судом строк представником позивача недоліки усунуто.

Ухвалою від 21.04.2025 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Позов забезпечено шляхом витребування доказів - копії спадкової справи, яка надійшла до суду 05.05.2025.

12.05.2025 відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому не заперечувала проти задоволення первісного позову, просила прийняти зустрічний позов до спільного розгляду.

Ухвалою суду від 19.05.2025 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду, вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про проведення судового засідання без їх участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вимоги зустрічного позову визнав у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подала заяву про визнання первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.07.2024 сталась смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Піденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис 1086.

За життя ОСОБА_3 належав на праві приватної власності будинок АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке видано державним нотаріусом Шостої Запорізької державної контори Масловець Л.С., зареєстрований в реєстрі за № 546 та зареєстровано у Пологівському державному комунальному підприємстві «Імпульс» Запорізької області за № 62 від 26.06.2000, технічним паспортом на будинок.

Також, ОСОБА_3 на праві приватної власності належав будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_2 , видане виконавчим комітетом Мирненської сільської ради, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВА № 582010, видане Пологівським державним комунальним підприємством «Імпульс», технічним паспортом на будинок.

27.10.2009 ОСОБА_3 за життя скала заповіт, який був посвідчений секретарем Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 27.10.2009, зареєстрований в реєстрі за № 32, яким заповіла житловий будинок та присадибну земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 онучці ОСОБА_1 позивачці за первісним позовом.

06.11.2000 ОСОБА_3 за життя скала заповіт, який був посвідчений сільським головою виконавчого комітету Мирненської сільської ради народних депутатів Оріхівського району, Запорізької олбласті, зареєстрований в реєстрі за № 193, яким заповіла житловий будинок АДРЕСА_2 дочкам ОСОБА_2 , позивачці за зустрічним позовом.

08.01.2025 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Кукурудз Т.Ю. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка зареєстрована за № 3 та заведено спадкову справу № 02/2025.

09.01.2025 ОСОБА_1 також звернулась до приватного нотаріуса Кукурудз Т.Ю. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Кукурудз Т.Ю. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 174/02-31 від 07.03.2025 та постановою приватного нотаріуса Кукурудз Т.Ю. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 173/02-31 від 07.03.2025. Підставоу для відмови послугувало те, що заповіти не були зареєстровані у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Положенням про Спадковий реєстр,затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5, зареєстрованим у у міністерстві юстиції України 11.07.2011 за № 831/19569.

31.01.2025 приватний нотаріус Кукурудз Т.Ю. звернулась до Оріхівської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області з заявою провести реєстрацію у Спадковому реєстрі заповіту, складеного від імені ОСОБА_3 , однак листом від 20.02.2025 вих. № 01-27/0246 було відмовлено у вчиненні такої дії, оскільки у зв`язку з повномасштабною агресією рф та швидкою окупацією території Мирне Оріхівської міської ради всі документи не були евакуйовані, другий примірник заповіту відсутній, а тому неможливо здійснити його порівняльну перевірку та підтвердити автентичність (оригінальність).

За приписами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України).

За правилами ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В ч.1 ст.1296 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

У відповідності до ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Водночас, нормами вказаної статті, так само як і іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину. За правилами ч. 3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Отже, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, кінцевим строком не обмежена. Отримання свідоцтва про право на спадщину є правом спадкоємця, яке він може використати у будь-який час.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №523/3522/16-цвід 14.08.2019 (провадження №61-21211св18), законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

Чинне законодавство України дозволяє спадкоємцю здійснити державну реєстрацію права власності спадкодавця після смерті останнього. Проте, сторони позбавлені такої можливості з огляду на те, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця потрібно підтвердити автентичність (оригінальність) заповітів, однак, це зробити не є можливим оскільки, у зв`язку з повномасштабною агресією рф та швидкою окупацією території Мирне Оріхівської міської ради всі документи не були евакуйовані, другий примірник заповіту відсутній, що позбавляє здійснити його порівняльну перевірку, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дублікат (у відповідності до п.1 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (№1952-IV від 01.07.2004) та п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, в редакції постанови № 553 від 23.08.2016).

Суд також погоджується з відповідністю обраного позивачем способу захисту його прав в судовому порядку, що відповідає положенням чинних нормативно-правових актів та судовій практиці.

Повідомленням нотаріуса про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) перешкоджає захисту спадкових прав сторін в позасудовому порядку і є підставою для звернення до суду з метою визнання їх права власності, після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Конституція України в ст.41 гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом, захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Розкриття змісту права власності передбачено у ч.1 ст.317 ЦК України, відповідно до якої власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В ст.321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.9 ч. 1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (№ 1952-IV від 01.07.2004), державна реєстрація права власності проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (Постанова Верховного Суду від 20.03.2020 у справі № 320/8118/17).

Позовні вимоги про визнання за позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за заповітом на спірні будинку є законними, ґрунтуються на вищезазначених нормах матеріального права, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За вказаних обставин, оскільки відповідач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом не заперечували проти позову, 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при звернення до суду з позовними вимогами, підлягають поверненню з державного бюджету.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 19, 263-265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1222, 1233-1236, 1296 ЦК України

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за заповітом та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 33,6 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м. та земельну ділянку площею 0,19 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 34,0 кв.м., житловою площею 19,9 кв.м.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за квитанцією про сплату № 7251-9295-9048-3557 від 11.04.2025 у розмірі 484 гривень 48 копійок.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за квитанцією ID: 9854-0647-7663-4455 від 2025-05-09 у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Реквізити учасників справи:

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_3 .

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: Н.С. Звєздова