Провадження № 2/202/1214/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до об`єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що у неї був чоловік ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майно, яке є предметом спору у даній справі, зокрема житловий будинок, загальною площею 86,2 кв.м та житловою площею 52,4 кв.м та господарській будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . ЇЇ чоловік, ОСОБА_2 отримав право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, житловою площею 52,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.03.1992, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори, без державної реєстрації права власності в бюро технічної інвентаризації. Зазначала, що її чоловік ОСОБА_2 не оформив право власності на вказане вище нерухоме майно, у встановленому законом порядку. Оскільки за життя ОСОБА_2 заповіту не залишив, після його смерті майно спадкується за законом. Наголошувала, що вона як дружина покійного, є єдиним спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки їх діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька. Після смерті ОСОБА_2 , вона здійснила заходи вступу в спадщину за законом, та також оформила спадщину на частину майна. Просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник об`єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 05.03.2024.

ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 07.05.1978, актовий запис №16.

Сє ОСОБА_5 отримав право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, житловою площею 52,4 кв.м за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.03.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Адамовичем В.I., зареєстрований в реєстрі за №1-531 без державної реєстрації права власності в бюро технічної інвентаризації.

Діти померлого ОСОБА_2 : ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька.

Після смерті ОСОБА_8 позивач оформила спадщину на частину майна, а саме: 27.09.2024 на земельну ділянку площею 0,3991 га, кадастровий номер :02:000:0004, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:000:0003, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Державний нотаріус Другої слов`янської державної нотаріальної контори постановою від 27.09.2024 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Адамовичем В.I. 27.03.1992 за реєстровим № 1-531 без державної реєстрації права власності в бюро технічної інвентаризації.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Враховуючи вищезазначене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню та за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда