ПОСТАНОВА

іменем України

12 серпня 2025 року м. Кропивницький

справа № 389/523/24

провадження № 22-ц/4809/1078/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.

учасники справи:

позивач - Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2025 року у складі судді Українського В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» (далі по тексту ОКВП «Дніпро-Кіровоград») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення.

В обґрунтування позову посилалося на те, що ОСОБА_1 є абонентом ОКВП «Дніпро-Кіровоград» в особі виробничого структурного підрозділу Знам`янського водопровідно-каналізаційного господарства (далі по тексту ЗВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград») та рівноправно з іншими абонентами користується послугами з водопостачання та водовідведення на загальних підставах за адресою: АДРЕСА_1 .

З 01 жовтня 2021 року по 30 квітня 2023 року у зв`язку з прийняттям комерційного засобу на абонентський облік позивача нарахування по будинку квартирам почали здійснювати відповідно до розподілу комерційного/розподільного засобів обліку води, визначеною Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 (далі по тексту Методика), Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року №690 (далі по тексту Правила). На підставі вказаних Методики та Правил відповідачу нарахована заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за комерційним засобом обліку води з жовтня 2021 року по січень 2024 року у розмірі 8504,29 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача борг за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 8687,16 грн, з яких борг за послуги водопостачання та водовідведення становить 6644,35 грн, відповідно до вимог ст.625 ЦК України 3% річних - 639,51 грн, індекс інфляції - 1403,30 грн.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2025 року залучено в якості співвідповідача у справі - ОСОБА_2 .

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОКВП «Дніпро-Кіровоград» направило апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову та стягнення боргу з відповідачів.

Адвокат Перемот Оксана Григорівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОКВП «Дніпро-Кіровоград» - без задоволення. Вважала, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград» в особі ЗВКГОКВП «Дніпро-Кіровоград» відповідно до Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надає споживачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с.83).

Також встановлено, що ОСОБА_1 є абонентом обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» в особі ЗВКГта рівноправно з іншими абонентами користується послугами з водопостачання та водовідведення на загальних підставах за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є співвласником квартири за цією адресою (а.с.11-112).

17 жовтня 2019 року на офіційному сайті ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було опубліковано повідомлення про намір встановлення вузлів комерційного обліку, в переліку якого, зокрема, вказано адресу: АДРЕСА_2 (а.с.15).

Згідно з листом-повідомленням від 10 жовтня 2021 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» повідомив керівника комунального підприємства «Знам`янський комбінат комунальних послуг» про проведення 22 вересня 2021 року з 15:00 огляду та опломбування вузлів комерційного обліку, які встановлені у АДРЕСА_2 (а.с.17)

Згідно з актом про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік від 22 вересня 2021 року, складеним представниками Знам`янського ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград», лічильник Maddalena № з показниками 882 м3 пломбою 35016412, магнітними стрічками №№3356565 та 3356566 було прийнято на абонентський облік (а.с.18).

Як свідчить довідка про нарахування плати та розмір платежів за особовим рахунком № НОМЕР_1 абоненту ОСОБА_1 нарахована заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за комерційним засобом обліку води з жовтня 2021 року по січень 2024 року у загальному розмірі 8504,29 грн (а.с.11).

Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку за особовим рахунком № НОМЕР_1 абоненту ОСОБА_1 також нараховано відповідно до вимог ст. 625 ЦК України 3% річних у сумі 639,51 грн та індекс інфляції у сумі 1403,30 грн

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не визначено, яка саме кількість квартир знаходиться в будинку АДРЕСА_2 , в якому співвідношенні до показань розподільного засобу обліку здійснено нарахування відповідачу за комерційним засобом обліку, а також не надано доказів коректного нарахування відповідачу обсягу спожитої послуги відповідно до показників комерційного засобу обліку пропорційно до показників розподільного засобу обліку відповідно до Методики, як небаланс (різниця між комерційним засобом обліку води і розподільним).

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно ч. 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Власником закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абз.7 ч.1 ст.1 цього Закону); споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абз.14 ч.1 ст.1 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Згідно з п.20 Правил комерційний облік послуги ведеться вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі, якщо приміщення всіх споживачів у будівлі оснащені вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби) розподіляється між споживачами відповідно до обсягу споживання за показаннями вузлів розподільного обліку). Якщо виникає різниця між показаннями вузла комерційного обліку та обсягом гарячої, питної води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку, така різниця розподіляється відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Пунктом 13 Індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначено, що обсяг спожитої у будинку послуги з централізованого водопостачання визначається як обсяг питної води, спожитої в будинку, за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розраховано відповідно до Методики. Тобто, нарахування плати за спожиті послуги водопостачання та водовідведення здійснюється відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Методики.

Доказів порушення порядку, вимог встановлення, зняття показників, а також взяття на облік вузла комерційного обліку у будинку по АДРЕСА_2 матеріали справи не містять.

Відповідно до актів обстеження, складених представниками ЗВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за період з вересня 2021 року по січень 2024 року, щомісячно були зняті показники комерційного засобу обліку води та визначався загальний об`єм за послуги водопостачання та водовідведення (а.с.23-65).

Відповідно до абз.14, 15 п.2 розділу X Методики обсяги небалансу холодної води та обсяги спожитої холодної води, визначені як сума показань вузлів розподільного обліку у будівлі/будинку, де усі приміщення споживачів, до яких постачається холодна вода, оснащені вузлами розподільчого обліку, розподіляються пропорційно до обсягу споживання.

Такий небаланс холодної води визначають як різницю між визначеним за показаннями приладу обліку загального обсягу спожитої холодної води у будівлі/будинку та між сумарним обсягом спожитої/витраченої холодної води за показаннями вузлів розподільного обліку у приміщеннях споживачів, вузла розподільного обліку на відгалуженні трубопроводу з водорозбірною арматурою для відбору води на загальнобудинкові потреби (або відповідно до обсягу холодної води, витраченої на загальнобудинкові потреби, що визначений відповідним договором з виконавцем комунальних послуг) та вузла обліку холодної води перед водопідігрівачем в індивідуальному тепловому пункті.

Як свідчить додаток №2 до договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 кількість квартир складає 46 (а.с.167).

Як убачається з таблиці розподілу обсягу водоспоживання мешканцями будинку АДРЕСА_2 з 01 листопада 2021 року по 31 січня 2024 року, нарахування здійснювалось відповідачем з загальним об`ємом розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних та виниклим небалансом на кількість квартир - 46 (а.с.223).

Помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Методики оператор зовнішніх інженерних мереж повинен надати кількість квартир в будинку для здійснення нарахування за комерційним засобом обліку води з урахуванням співвідношеннь до показників розподільного обліку пропорційно до кількості квартир, проте такі дані відсутні.

Поза увагою суду залишилась та обставина, що у разі виникнення різниці (небалансу) між показниками комерційного обліку та обсягом питної води, така різниця розподіляється відповідно до Методики між споживачами пропорційно до обсягу споживання за розподільним приладом обліку, а не пропорційно до кількості квартир у багатоквартирному будинку.

В матеріалах справи наявна інформація про проведені щомісячні розподіли небалансу по будинку АДРЕСА_2 в розрізі квартир (з 01.10.2021 по 31.01.2024), які відображають узагальнену інформацію по загальному обсягу спожитої холодної води у будівлі/будинку (комерційний вузол обліку), обсяг спожитої/витраченої холодної води за показаннями вузлів розподільного обліку у приміщеннях всіх споживачів (розподільний вузол обліку), різниця (небалансу) між показниками комерційного обліку та обсягом питної води.

Відповідачами наявну заборгованість не спростовано, доказів на підтвердження неправильності обрахунку плати з урахуванням показників вузла комерційного обліку або своїх розрахунків об`ємів розподілу, які б спростовували нараховані підприємством об`єми не надано.

Враховуючи також ту обставину, що з жовтня 2021 року усі квартири будинку АДРЕСА_2 мали квартирні лічильники, слід дійти висновку, що нарахування вартості послуг з водопостачання та водовідведення відповідачам проводилось з урахуванням показників комерційного (загальнобудинкового) приладу обліку та обсяг небалансу розподілявся між усіма споживачами пропорційно до обсягу споживання.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються на договірних засадах.

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено обов`язок споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, визначення обсягу спожитих послуг згідно з показниками засобу вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку та розподіл їх за Методикою між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами, проводилось позивачем згідно з вимогами чинного законодавства та умовам Індивідуального договору.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач звернувся із позовом до ОСОБА_1 , як до споживача послуг. Після притягнення ОСОБА_2 співвідповідачем у справі ОКВП «Дніпро-Кіровоград» позовних вимог не змінив, стягнути борг солідарно не просив, тому відсутні підстави для солідарного стягнення боргу із відповідачів.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів приходить до висновку про наявність визначеної ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 8504,29 грн.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, які було сплачено за подання позовної заяви у розмірі 3028 грн та подання апеляційної скарги по справі у розмірі 4542 грн, а всього 7570 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» задовольнити.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) та на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (, вул. Соборна, 19-а, м. Кропивницький) заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у загальному розмірі 8687 (вісім тисячшістсот вісімдесят сім) грн 16 коп, з яких борг за послуги водопостачання та водовідведення складає 6644 грн 35 коп, 3% річних - 639 грн 51 коп, індекс інфляції - 1403 грн 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (, вул. Соборна, 19-а, м. Кропивницький) сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

С.І. Мурашко