Справа № 346/2061/25
Провадження № 2-о/346/187/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Максим`юк М.А.,

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Бабійчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту припинення трудових відносин, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2025 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій посилається на те, що він з 04.12.2018 року працював у ФОП « ОСОБА_2 » на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, що підтверджується записом у трудовій книжці серії НОМЕР_1 . 3 24.02.2024 року, у зв?язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України та веденням активних бойових дій у м. Маріуполь Донецької області продовження роботи неможливе. Оригінал трудової книжки знаходиться у Заявника. На даний час Заявник є внутрішньо переміщеною особою та проживає в м. Коломия Івано-Франківської області. Заявник не може повернутися до виконання своїх трудових обов?язків, оскільки м. Маріуполь Донецької області перебуває під окупацією, також, не може подати заяви про звільнення, оскільки місце перебування роботодавця невідоме, що робить неможливим звільнення Заявника із займаної посади. Відповідно до відомостей Пенсійного фонду України з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування (довідки форми ОK-5) від 23.04.2025 року роботодавець за 2018-2021 роки як страхувальник вносив страхові внески за застраховану особу Заявника, що свідчить про перебування останнього в трудових відносинах з роботодавцем. Встановлення факту припинення трудових відносин в судовому порядку необхідне для Заявника, оскільки він перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду в Донецькій області як отримувач пенсії, що унеможливлює подати до Пенсійного фонду заяву про перерахунок пенсії, оскільки такий перерахунок проводиться на підставі документів, що підтверджують факт припинення трудової діяльності. Заявник звертався до Пенсійного фонду про встановлення факту припинення трудових відносин та отримав відповідь, що встановлення факту припинення трудової діяльності не відноситься до компетенції територіальних органів Пенсійного фонду України. Згідно з даними електронної пенсійної справи Заявник є працюючою особою. У Заявника немає іншої можливості встановити факт припинення трудових відносин, інакше ніж за рішенням суду. Встановлення факту припинення трудових відносин необхідно для підтвердження Пенсійному фонду України, що він не є працюючим пенсіонером, оскільки від цього залежить вирішення питання щодо перерахунку пенсії, як соціальної гарантії наданої державою. Враховуючи те, що місце роботи Заявника, по даний час знаходиться на тимчасово окупованій території України, у нього відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб, окрім звернення до суду, зважаючи на об?єктивні обставини, що склалися, з метою надання можливості Заявнику в подальшому реалізовувати своє право на розірвання трудового договору, доцільно вважати, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Тому, просить встановити факт припинення трудових відносин між ним та ФОП « ОСОБА_2 », на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з неможливістю продовження роботи з 24.02.2022 року, а саме: через тимчасову окупацію Російською Федерацією території України, зокрема, м. Маріуполь, Донецької області, де знаходиться ФОП.

В судовому засіданні представник Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області проти задоволення заявлених вимог не заперечили.

Дослідивши докази, беручи до уваги думку заявника та заінтересованих осіб, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04.12.2018 року працював у ФОП « ОСОБА_2 » (РНОКПП: НОМЕР_2 ) (далі - роботодавець) на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, що підтверджується записом у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 08.06.1989 року (а.с. 9).

Відповідно до копії Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідки форми ОK-5) від 23.04.2025 року, роботодавець ФОП « ОСОБА_2 », за 2018-2021 роки, як страхувальник вносив страхові внески за застраховану особу ОСОБА_1 (а.с. 10-13).

Згідно з копією Довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи № 2616- від 09.04.2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо-переміщеною особою. Також, встановлено, що Заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно положень ч 2 ст.315ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995року №5, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 209 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (зі змінами), з 24.02.2022 року вся територія Маріупольського району, в т.ч. м. Маріуполь, по даний час є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Згідно до ст.4 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»№ 2136-ІХ, у зв`язку з веденням бойових дій у районах, в яких розташоване підприємство, установа, організація, та існування загрози для життя і здоров`я працівника він може розірвати трудовий договір за власною ініціативою у строк, зазначений у його заяві.

Приписами п.4 ст.7Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа, яка не мала можливості припинити трудовий договір (інший вид зайнятості) відповідно до пункту 1 статті 36, статей 38, 39Кодексу законів про працю України, у зв`язку з неможливістю продовження роботи за таким трудовим договором (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю і соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття має право припинити такий трудовий договір в односторонньому порядку, подавши до центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи заяву на ім`я роботодавця про припинення трудового договору.

Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою», та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.

За таких обставин, розірвання трудового договору у загальному порядку, передбаченому трудовим законодавством, є об`єктивно неможливим.

Верховний Суд в своїй постанові від 14.04.2021 у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21) зауважив, що згідно зі статтею 293ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено гарантії прав і свобод громадян України, які виїхали за межі тимчасово окупованої території, визначено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Встановлення факту припинення трудових відносин заявнику необхідно для реалізації свого права на пенсійне забезпечення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що обставини, викладені заявником в обґрунтування своїх вимог, доведеними, підтвердженими належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим ,заява про встановлення факту припинення трудових відносин, підлягає задоволенню.

Тому, керуючись ст. 141, 268, 293, 294, п.1 ч.1 ст. 315, 316, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та ФОП « ОСОБА_2 », РНОКПП: НОМЕР_3 , на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з неможливістю продовження роботи з 24.02.2022 року, а саме: через тимчасову окупацію російською федерацією території України, зокрема, м. Маріуполь, Донецької області, де знаходиться ФОП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області, , адреса: м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, Донецької області.

Суддя: Васильковський В. В.