21.07.2025 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,
за участі секретаря с/з Карпішиної С.С.,
представника позивача - адвоката Дмитрієвої Ж.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Житомирської міської ради, Служба у справах дітей Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що перебувала із ОСОБА_2 з 22.10.2010 року у шлюбі, який розірвано рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.08.2012 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Як слідує зі змісту позову, вже фактично на час народження дитини сторони не проживали разом, відповідач ніколи не бачив сина, ніколи з ним не спілкувався, дитина не знає батька. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, не приймає ніякої участі у вихованні дитини. За словами позивача, 21.07.2016 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 , який виховує ОСОБА_5 , піклується про нього, забезпечує усім необхідним та має намір його усиновити.
З огляду на викладене, позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Суду пояснила, що вже на 6,5 місяці вагітності разом з відповідачем не проживала. Поштовхом звернення до суду стало бажання дитини, що б ОСОБА_4 офіційно був його батьком. Син жодного разу не бачив відповідача, останній не цікавився життям дитини, не брав участі у його вихованні, не надавав жодної допомоги.
Представник позивача - адвокат Дмитрієва Ж.А. додала, що на час розірвання шлюбу сторони разом не проживали і відповідач навіть не бачив дитину, не брав участь у його вихованні. Відповідача фактично ніколи не було в житті дитини.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, з приводу вирішення справи покладається на розсуд суду.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 (хрещена ОСОБА_5 ) надала пояснення про те, що за 14 років життя ОСОБА_5 ніколи не бачила з ним відповідача - біологічного батька. Останнього не було жодного разу на святах, днях народження сина, участі у вихованні дитини він не приймає. Не чула, щоб дитина згадувала відповідача, син вважає своїм батьком теперішнього чоловіка позивача.
Свідок ОСОБА_7 (хрещена ОСОБА_5 ) в судовому засіданні пояснила, що останній раз бачила відповідача в липні 2010 року. З сином відповідача ніколи не бачила, ні на святах, ні коли дитина хворіла його поруч не було. Як і попередній свідок зауважила, що дитина вважає батьком теперішнього чоловіка позивача.
Свідок ОСОБА_8 пояснила, що про відповідача знає на словах. В житті його ніколи не бачила, на дні народженні у дитини він ніколи не з`являвся. З позивачем знайома з вересня 2009 року, працювали разом в школі. Часто навідувалась до сім`ї позивача до війни. Дитина про батька ніколи не згадувала.
Дитина ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що хоч і знає про те, що ОСОБА_2 є його батьком, однак ніколи його не бачив, на контакт батько ніколи не виходив. Його вихованням займається ОСОБА_9 і мати. Не заперечує проти того, щоб відповідача позбавили батьківських прав.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача та її представника провести заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, врахувавши думку дитини, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12).
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.08.2012 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу відновлено ОСОБА_10 її дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » (а.с. 10, 11).

21.07.2016 року ОСОБА_12 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с. 14).

Виконавчий комітет Тетерівської сільської ради як Орган опіки та піклування, виходячи із інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вказаний висновок був затверджений рішенням виконавчого комітету Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №116 від 19.06.2025 року (а.с. 76-78).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, один з батьків.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З огляду на зміст позовної заяви та наявні у матеріалах справи докази, показання свідків, судом встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.164-166 СК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 141, 264, 265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради, адреса: м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2.

Третя особа: Служба у справах дітей Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, адреса: Житомирська область, Житомирський район, с. Дениші, вул. Михайлівська , 51.

Суддя