Справа № 577/4228/25
Провадження № 2/577/1489/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року

Конотопський міськрайонний суд Сумської області у складі :

головуючого судді Логіна Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Скляр О.М.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Конотоп, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових коштів на утримання двох неповнолітніх дітей,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 185 Сімейного Кодексу України, а саме просить стягнути з відповідача половину вартості придбаних товарів на суму 22150 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2012р., який розірвано 29.09.2014р. за рішенням суду. У шлюбі в подружжя народилось двоє дітей-двійнят - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розлучення діти залишились проживати з позивачкою, увесь цей час вона виховує і забезпечує дітей самостійно. Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей за рішенням суду від 31.08.2017р. в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Однак, позивач несе додаткові витрати на утримання дітей, які на даний час навчаються у 7-Б класі Конотопського ліцею № 2 на змішаній формі навчання. А саме, у зв`язку з військовим станом, вказаний навчальний заклад частково перейшов на дистанційне (онлайн) навчання, у зв`язку з чим остання була змушена придбати для дітей планшет вартістю 7560 грн. для забезпечення належного здобуття освіти.

Окрім того позивачка придбала дітям два мобільні телефони, вартістю 8000 грн. та 6590 грн. для здійснення контролю за ними та можливості перебувати з дітьми на зв`язку.

Позивачка вважає, що такі витрати викликані особливими обставинами, тому просить стягнути з відповідача половину вартості придбаного майна на суму 11 075 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково зазначила, що діти навчаються дистанційно, в основному за допомогою планшета, якого їм вистачає. Інколи також для навчання використовують і мобільні телефони, проте такі їм необхідно в основному для підтримання зв`язку з матір`ю. Також зазначила, що намагалась узгодити купівлю вказаних речей з відповідачем, однак той жодним чином не реагував, тривалий час взагалі не цікавиться дітьми.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив. Свою позицію мотивує тим, що позивачкою не доведено здійснення додаткових витратах на дитину, як таких, що викликані особливими обставинами, розвитком здібностей дитини, хворобою, тощо. Ствердив, що йому невідомо про перехід навчального закладу дітей на змішану форму навчання, зокрема проведення такого онлайн. Також додав, що у представленому позивачкою замовленні на купівлю планшета, покупцем вказана інша особа, що ставить під сумнів придбання такого саме матір`ю дітей. Крім того він належним чином оплачує аліменти на утримання дітей, заборгованості не має, а також має на утриманні дитину від іншого шлюбу. За таких обставин, у задоволенні позову просить відмовити.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, що ґрунтуються на повному і об`єктивному розгляді справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей-двійнят, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які народилися ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається зі свідоцтв про їх народження ( а.с.5,6).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.09.2014 р. шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2017р. ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Як вбачається із довідки Конотопського ВДВС у Конотопському районі Сумської області від 01.08.2025р., у батька дітей, ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Згідно довідки ПрАТ «СК «Універсальна», відповідач працює у вказаному товаристві на посаді провідного фахівця, його дохід за період з 01.04.2025р. по 30.06.2025р. склав 57 793,30 грн., за вирахуванням податків та аліментів - 22 254,86 грн.

Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають разом з матір`ю у АДРЕСА_1 , що вбачається із витягів з реєстру з територіальної громади (а.с. 7 8).

Згідно довідок директора Конотопського ліцею №2 № 02-16/142 та № 02-16/143 від 04.08.2025р., неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчаються у 7-Б класі в вказаному навчальному закладі на змішаній формі навчання.

Із представлених позивачем квитанцій вбачається, що нею придбано дітям два мобільні телефони, а саме 09.04.2025р., модель «Redmi Note 13», вартістю 6 590 грн. та 10.08.2024р. модель «Xiaomi Remi Note 13», вартістю 8 000 грн. Крім того, 25.03.2023р. останньою придбано планшет «Teclast M40 Pro 10/1», вартістю 7 560 грн. Як зазначила позивачка, покупцем у квитанції вказана інша особа, який є її товаришем та працює у магазині, що дає йому змогу отримувати знижки на певну техніку.

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотні значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є особою з інвалідністю.

Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають усіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №761/6933/17.

Що стосується витрат позивача на придбання планшету «Teclast M40 Pro 10/1», вартістю 7 560 грн., то ці витрати, на думку суду необхідно віднести до додаткових витрат на утримання дітей, оскільки вони були викликані особливими обставинами. Так, у період дії воєнного стану в Україні навчальні заклади перейшли на дистанційну форму навчання. Доводи відповідача щодо його необізнаності про даний факт суд не бере до уваги, оскільки форма навчання дітей підтверджується представленим позивачкою довідками навчального закладу. Таким чином, оскільки витрати позивача в сумі 7 560 грн. були зумовлені забезпеченням отримання дітей освіти в умовах дистанційного навчання у зв`язку із введення воєнного стану в Україні, систематичним відключенням електроенергії, постійними обстрілами з боку рф території Сумської області, що є особливими обставинами, згідно положень ст.185СК України, а тому з відповідача підлягає стягненню 1/2 частина цих витрат, що становить 3 780 грн. Також, у постанові від 01.04.2019 у справі № 545/819/18 КЦС ВС визнав, що витрати, понесені позивачем на навчання сина в коледжі, та витрати на придбання спортивного інвентарю належать до додаткових витрат.

Що стосується купівлі позичкою двох мобільних телефонів дітям, остання зауважила, що необхідність придбання таких виникла у зв`язку з необхідністю перебування із дітьми на зв`язку та здійснення контролю за ними. На переконання суду вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки такі витрати не можна віднести до витрат, пов`язаних з особливими обставинами та спрямованими на розвиток здібностей дітей в розумінні ст. 185 СК України. При цьому позивачка не надала суду аргументів тому, що мобільні телефони саме такої вартості 6 590 грн. та 8 000 грн. необхідні для підтримання зв`язку із дітьми. У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Такі висновки відповідають правовій позиції, що викладена у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 569/6838/15-ц, від 26 серпня 2020 у справі № 336/1488/19.

Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню і з відповідача на її користь підлягають стягненню понесені додаткові витрати на утримання дітей у розмірі половини вартості планшету, а саме 3780 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 413,20 гривень.

Керуючись ст. 7, 141, 185 СК України, п. 18 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України , суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі половини вартості придбаних товарів на суму 7 560 грн., а саме 3 780 (три тисячі сімсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 413 (чотириста тринадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня оголошення повного тексту.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , 41600, зареєстрований АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Повний текст рішення складено 08 серпня 2025 року.

Суддя Логін Є. В.