Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Шведюк Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім сином, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов від ОСОБА_3 , яка представляє інтереси позивачаОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування, у якому представник просить суд ухвалити рішення, яким:

зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своїм сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_4 , такі способи участі: 1) встановити можливість перебування сина ОСОБА_4 кожні вихідні суботу та неділю у батька ОСОБА_1 ; 2) надати можливість ОСОБА_1 забирати дитину з дому в дні побачень особисто; 3) необмежене спілкування з сином ОСОБА_4 особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.11.2023 року відкрито загальне позовне провадження. Одночасно з цим витребувано у Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, як органу опіки та піклування, висновок щодо доцільності задоволення позовних вимог, а саме усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання цієї ухвалу суду надано висновок про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.04.2024 року від ОСОБА_2 до суду подано заперечення на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Також у своєму запереченні зазначає, що 18.01.2021 року судовим наказом стягнуто з позивача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі частки від усіх видів заробітку, однак ОСОБА_1 жодного разу присуджені судом аліменти на утримання дитини не сплатив, матеріальної допомоги не надає, заборгованість зі сплати аліментів складає 142 108,50 грн. Крім цього ОСОБА_2 повідомляє, що дитина звикла до її постійної присутності, позивача останній раз бачила в лютому 2024 року, а перед цим в липні 2023 року, про батька фактично не згадує. Позивач не піклується про духовний розвиток дитини, не знає та не намагається дізнатися про інтереси дитини.

Щодо графіку побачень ОСОБА_2 у запереченні зазначила, що працює 4дні, а потім має 4 вихідних. За графіком роботи не має конкретних днів на тиждень в якості вихідного і тому не може погодитися на графік побачень запропонований позивачем. Вихідні дні теж інколи співпадають з суботою та неділею і у неї з сином є свій розпорядок справ, які необхідно зробити (малювання, письмо, вивчення букв, оскільки дитина готується до школи).

Одночасно з цим просить ухвалити рішення, яким встановити зустрічі батька з дитиною у її присутності за її місцем проживання або спільні прогулянки.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.08.2024 року, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання сторони та третя особа у справі не з`явилися з невідомих суду причин.

Від представника органу опіки та піклування надійшла заява, у якій представник просить провести розгляд справи без його участі та при ухваленні рішення врахувати інтереси дітей.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у справі.

Вивчивши матеріали справи судом встановлено таке.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками вказано: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.10.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (рішення Центрального районного суду м. Миколаєва №490/2845/20 від 22.10.2020 року).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Азербайджан, проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 14.01.2021 року.

З довідки від 09.04.2024 року слідує, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує дошкільний заклад №68.

Відповідно до довідки №42-ОК від 11.04.2024 року ОСОБА_2 працює в ТОВ «АТБ-маркет» на посаді адміністратор залу з 04.12.2019 року по теперішній час.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів слідує, що ОСОБА_1 за період з січня 2021 року по квітень 2024 року має заборгованість за сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 142 108,50 грн, за цей період аліменти боржником не сплачувалися.

У висновку про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №13861/02.02.01-22/06/14/25 від 26.05.2025 року зазначено, що орган опіки та піклування Виконком Миколаївської міської ради вважає за доцільне визначити такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: під час приїзду батька на територію України спілкування з дитиною у присутності матері; необмежено спілкуватися з малолітнім засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають фізичного спілкування між батьком та сином.

Також у висновку органом опіки та піклування зазначено, що фахівцями Миколаївського міського центру соціальних служб було здійснено відвідування сім`ї ОСОБА_2 за адресою проживання. В квартирі задовільні умови, для малолітнього є окреме спальне місце, шафа для одягу. Місце для навчання та гри, дитина забезпечена речами першої необхідності та продуктами харчування. З матір`ю дитини проведено бесіду щодо відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, особливостей розвитку дитини відповідного віку, формування навичок вирішення конфліктних ситуацій конструктивними методами. Проінформовано про діяльність Центру за запропоновано допомогу спеціалістів, однак мати відмовилася, зазначаючи, що готова звернутися в разі потреби.

В той же час з ОСОБА_1 фахівцям центру не вдалося провести відповідну роботу, ому що батько не відповідав на дзвінки. Спеціалістами служби у справах дітей було за телефоновано батькові та наголошено на необхідність відповідати на дзвінки Центру, однак фахівцям Центру не вдалося провести відповідну роботу з ним , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 так і не відповів на їхні неодноразові дзвінки.

Ст. 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 СК України а заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

У ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991) передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 766/11784/16-ц від 10.02.2022 зазначено, що батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

При визначенні порядку спілкування батька з дитиною, враховуючи інтереси дитини та відсутність взаємної домовленості батьків, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування з цього питання та поведінку батька (відсутність його спілкування з працівниками органу опіки та піклування під час підготовки висновку) слід визначити такий порядок участі батька у вихованні дитини: спілування з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у місцях на території України, погоджених за домовленістю із ОСОБА_2 , кожної другої суботи кожного місяця у присутності матері; необмежене спілкуватися з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають фізичного спілкування між батьком та сином з урахуванням розпорядку дня дитини (враховуючи час відпочинку, навчання).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню позивачеві не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні із малолітнім сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дитини у такому порядку:

спілування з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у місцях на території України, погоджених за домовленістю із ОСОБА_2 , кожної другої суботи кожного місяця у присутності матері;

необмежене спілкуватися з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають фізичного спілкування між батьком та сином з урахуванням розпорядку дня дитини (враховуючи час відпочинку, навчання).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з моменту складання повного тексту шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Л.М. Шолох