Справа № 509/3700/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Багнюк І.В.,

розглянувши в порядку окремого провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/3700/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дальницька сільська рада Одеського району Одеської області, про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2025 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з спадкодавцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 рідна сестра заявника, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.1999 р. ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Селезньової В.А.з метою оформлення спадкових прав, проте отримала від нотаріуса лист роз`яснення, в якому зазначено, що заявник пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини та відсутні відомості щодо постійного проживання (реєстрації) спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому заявник була вимушена звернутися з відповідною заявою до суду.

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.07.2025 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду порядку окремого провадження.

Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити подану заяву.

Представник заінтересованої особи Дальницька сільська рада Одеського району Одеської областінадіслав на адресу суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти задоволення заяви.

За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом не витребовувалась копія спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , оскільки згідно інформації у листі - роз`ясненні приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Селезньової В.А. тазгідно Витягу зі Спадкового реєстру від 27.06.2025 року за № 81681125, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Дослідивши матеріали справи, подані заяви учасників справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 25.10.2024 р. на підставі актового запису № 1126 складеного 25.10.2024 р. Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.1999 р., який посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О. і зареєстрований в реєстрі за № 2171.

Родинні відносини заявника зі спадкодавцем, а саме те, що вони являються рідними сестрами, підтверджені наступними документами:

- свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження № 347 від 04.07.1968 р., де батьком дитини зазначено: ОСОБА_4 , матір`ю дитини зазначено: ОСОБА_5 ;

- свідоцтвом про шлюб між гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_3 , актовий запис № 547 від 23.10.2009 р., згідно якого ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу було присвоєне прізвище « ОСОБА_7 »;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження № 91 від 16.02.1966 р., де батьком дитини зазначено: ОСОБА_4 , матір`ю дитини зазначено: ОСОБА_5 ;

- довідкою про шлюб між гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_8 , актовий запис № 168 від 19.04.1986 р., згідно якого ОСОБА_8 після реєстрації шлюбу було присвоєне прізвище « ОСОБА_10 ».

Шлюб між ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_11 було розірвано 13.01.1993 р., актовий запис № 4.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини підтверджується:

- актом обстеження матеріально-побутового стану сім`ї, складеного депутатом Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області від 30 червня 2025 року;

- довідкою виконавчого комітету Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області № 253 від 01 липня 2025 року.

За оформленням спадщини заявник зверталась до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Селезньової В.А., інотаріус своїм листом від 27.06.2025 року № 78/01-16 відмовила в оформленні спадщини і повідомила, що заявник пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини та відсутні відомості щодо постійного проживання (реєстрації) спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з її сестрою ОСОБА_2 , на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст.12,81,264,265,315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання однією сім`єю, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно постійно проживала разом з нею та вела спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є. М. Панасенко