Справа № 740/2400/25
2/729/534/25

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Демченко Л.М.,

за участю секретаря Шолудько Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.07.2021 між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 210713-007 у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідач отримав кошти в сумі 30 000,00 грн, зі сплатою щомісячних процентів за користування кредитом, одноразової комісії в розмірі 2 500,00 грн (7,5% від початкової суми кредиту), строком до 13.07.2022. Відповідач свої зобов`язання за даним договором належним чином не виконав й станом на 17.02.2025 утворилась заборгованість в розмірі 47 500 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 25 000 грн, простроченої заборгованості за процентами 22 500 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати та витрати на правову допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 8).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення(а.с.81)

Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Договір між сторонами укладено у вигляді електронного договору, що був підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W64915 (а.с. 16).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що 13.07.2021 між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 210713-007.

ОСОБА_1 був ознайомлений із паспортом споживчого кредиту та кредитним договором, що підтверджується його підписом одноразовим електронним ідентифікатором (а.с.16-18).

За умовами вищевказаного кредитного договору сума кредиту становить 30 000, 00 грн.; строк дії договору до 13.07.2022; реальна річна процентна ставка 97,5% (а.с. 16).

Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором № 210713-007 від 13.07.2021, відповідач здійснював погашення заборгованості за договором не в повній мірі (а.с.30).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства .

Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

ТОВ «Кредитсервіс» виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Проте, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснив погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 13.07.2021 заборгованість останнього перед ТОВ «Кредитсервіс» становить 47 500 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту 25 000 грн., простроченої заборгованості за процентами 22 500 грн. (а.с.30).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов договору і відповідачем вони не спростовані.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію Договору про надання правової (правничої) допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023 між ТОВ «Кредитсервіс» та адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» (а.с.32-38).

Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, та те, що представник позивача не приймав участь під час розгляду справи в суді першої інстанції, суд приходить до висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн, є завищеними і неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, суд вважає, що стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитсервіс» підлягають витрати на правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.

Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням того, що відповідач позовні вимоги визнав, з нього підлягає стягненню на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого банком при подачі позову до суду, а 50 відсотків від суми сплаченого судового збору підлягають поверненню позивачеві з державного бюджету.

На підставі вищевикладеного та керуючись 4, 12, 13, 76- 81,89, 95, 133, 141, 258,259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 610, 611, 615, 629, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 47 500 (сорок сім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» в повернення судового збору 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 3 000 (три тисячі) гривень 00 коп.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп., сплаченого згідно платіжної інструкції № 6095 від 11.04.2025.

Найменування сторін: позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (01133, вул. Коновальця Євгена, буд.36-Д, приміщення 65-з, м. Київ, ); відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М.Демченко