Справа № 692/719/25
Провадження № 2-о/692/37/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю: секретаря с/з Савенко О.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Драбів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Драбівська селищна рада Золотоніського району Черкаської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказала, що у період з 1985 року по 1993 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На одній вулиці з позивачем проживав ОСОБА_4 , з яким сім`я заявника мала дружні відносини. ОСОБА_4 запропонував заявнику проживати разом і та погодилась. 28.05.1994 ОСОБА_4 переїхав з своїми речами до ОСОБА_1 і вони почали проживати разом у її домоволодінні. Заявник вказує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 разом займались домашнім господарством, проводили ремонт будинку та споруд. Обоє працювали та отримували заробітну плату, яку використовували в сімейних цілях, для утримання домашнього господарства. Заявник вказує, що ОСОБА_4 у шлюбі ніколи не перебував, спільних дітей з заявником не мав. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник звернулась до приватного нотаріуса Бірюка О.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 і нотаріус рекомендував звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкоємцем однією сім`єю на час його смерті. Іншим чином заявник підтвердити даний факт не може. Тому просить встановити факт її проживання разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 до 23 квітня 2025.

Ухвалою суду від 16.06.2025 провадження по справі відкрите та витребувано докази у приватного нотаріуса Бірюка О.В.

Ухвалою суду від 31.07.2025 витребувано докази у Драбівської держаної нотаріальної контори.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Пояснила, що з 1994 проживала разом з померлим ОСОБА_4 , вони разом вели будівництво, виховували дітей заявника, оскільки спільних дітей не мали. Вказала, що мала намір зареєструвати шлюб з померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак, той несподівано помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про наближення смерті нічого не свідчило. Зазначила, що після смерті співмешканця залишилось спадкове майно, спадкоємців той не має. Заявник без встановлення вказаного факту успадкувати майно не може. Зазначила, що звернулась до нотаріуса з відповідною заявою і їй сказали у жовтні прийти за документами.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Фай В.Г. заявлені вимоги підтримав. Вказав, що заявниця проживала з померлим з 28.05.1994, вони разом вели господарство та виховували дітей. ОСОБА_4 помер через інсульт, смерть була раптовою, після смерті залишилось спадкове майно, яке заявниця має намір успадкувати.

У судове засідання представник заінтересованої особи Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області не прибув, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де просив вирішити справу за наявними матеріалами, судові витрати стягнути з позивача. Зазначив, що Драбівська селищна рада не заперечує проти заяви.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що заявник є його матір`ю. Вказав, що вона почала проживати разом з ОСОБА_4 з 1994 року, коли свідку було 8 років, батько свідка помер у 1993 році. Разом вказані особи проживали 30 років до дня смерті ОСОБА_4 . Пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали у одному будинку як сім`я, разом займались домашнім господарством, не були зареєстровані.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що була кумою ОСОБА_4 , якого взяла за кума у 1993році. На той час ОСОБА_1 вже була вдовою, мала 2 дітей. Свідок зазначила, що у 1994 році ОСОБА_4 перейшов до ОСОБА_1 і вони почали проживати разом. Вони разом ховали батьків ОСОБА_4 та свекруху ОСОБА_1 , разом вели господарство, виховували дітей заявника. Вказала, що сім`я була порядною, ОСОБА_4 - роботящим, а заявник його неодноразово рятувала під час хвороб. Зазначила, що ОСОБА_4 за 1,5-2 міс до смерті згадував про своє бажання зареєструвати шлюб з заявницею. Стверджувала, що померлий та заявник проживали разом як сім`я протягом 30 років.

Суд, вивчивши матеріали справи, пояснення та доводи заявника та її представника, пояснення свідків, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 25.04.2025 виконавчим комітетом Драбівської селищної ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Левченкове, Золотоніського району Черкаської області , у віці 58 років.

Згідно довідки про причину смерті № 46 від 23.04.2025 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 58 років.

Згідно довідки № 80 від 25.04.2025 для отримання допомоги на поховання ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Левченкове, Золотоніського району, Черкаської області, державна реєстрація смерті проведена 25.04.2025 у виконавчому комітеті Драбівської селищної ради.

Згідно довідки № 02-33/98 від 08.05.2025 виконавчого комітету Драбівської селищної ради, відповідно до відомостей, які містяться в реєстрі громади виконавчого комітету Драбівської селищної ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 і мав такий склад сім`ї: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , - цивільна дружина; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син цивільної дружини; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , невістка цивільної дружини; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , онука цивільної дружини; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , внук цивільної дружини.

Згідно довідки № 02-33/97 від 08.05.2025 виконавчого комітету Драбівської селищної ради, відповідно до відомостей, які містяться в реєстрі громади виконавчого комітету Драбівської селищної ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 81556877 від 17.06.2025 за вказаними параметрами: ОСОБА_4 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спадковому реєстрі інформація відсутня.

З копії спадкової справи № 66/2025 від 22.07.2025 вбачається, що вона заведена у Драбівській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі заяви ОСОБА_1 , яка вказала, що спадщину після смерті спадкодавця приймає. Зазначила, що є спадкоємцем четвертої черги, інших спадкоємців немає. Також вказала, що нотаріусом їй роз`яснено щодо необхідності надати нотаріальній конторі рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_4 не менш, як 5 років до часу відкриття спадщини.

Зазначене відповідає відомостям, вказаним у Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 81998306 від 26.07.2025 та Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 82117458 від 06.08.2025.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно положень ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Згідно з частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Правило статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07 грудня 2020 року у справі № 295/14208/18-ц (провадження № 61-12879св20).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на свідчення свідків, стверджує що з ОСОБА_4 мала взаємні права та обов`язки, вела спільне господарство, проживала з 1994 до дня його смерті у селі Левченкове.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження №61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Основним у питанні встановлення факту спільного проживання однією сім`єю слід виділити те, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. При цьому, обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані учасниками докази суд вважає підтвердженим факт спільного проживання вказаних осіб з 1994, що відповідає стандартам доказування, прийнятим у цивільному процесі, узгоджується з матеріалами справи, та підтверджено показами свідків.

Однак, відповідно до п. 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набуває чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року, й до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Ці права і обов`язки, визначаються на підставах, передбачених СК України, у тому числі й положеннями ч. 1 ст. 74 цього Кодексу.

У зв`язку з наведеним, під час вирішення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, суду слід враховувати час виникнення таких відносин.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що вимога заявника про встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, підлягає задоволенню у період з 1 січня 2004 року до 23 квітня 2025 року, оскільки Сімейний кодекс України розповсюджується на спірні правовідносини лише з 1 січня 2004 року, а до цієї дати ці правовідносини були врегульовані Кодексом про шлюб та сім`ю України, яким не передбачено можливості визнання факту спільного проживання без реєстрації шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76-81, 174, 213, 258-259, 293, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року до 23 квітня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст рішення виготовлено 14 серпня 2025 року.