РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лященка О.В

за участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТДВ «Експрес Страхування», про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка пов`язана з пошкодженням транспортного засобу та перенесеними моральними переживаннями,

ВСТАНОВИВ

03 липня 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.02.2025 року, о 19 год. 00 хв., в с. Микуличі (між селами Микуличі - Березовичі), автодороги Н-22, 30 км, Володимир-Волинського району, Волинської області, відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Ауді А6», д.н.з НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем марки «NISSAN QUEST», 2017 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням позивачки ОСОБА_1 , в результаті чого транспортний засіб останньої зазнав механічних ушкоджень.

По факту вказаної ДТП працівниками поліції складено протокол на ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14.04.2025 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування». Страховою компанією винуватця шкоди, а саме ТДВ «Експрес Страхування», позивачці було здійснено страхову виплату в межах страхової суми, а саме 156750 грн., за мінусом визначеної суми франшизи, яка становила 3250 грн., що мало місце 07.02.2025 року.

Відповідно до висновку судового експерта №-11-2025 від 15.03.2025 року, встановлено: ринкова вартість дослідженого автомобіля NISSAN QUEST (SV), р.н. НОМЕР_2 станом на момент ДТП: 14.02.2025 становила 521981 грн. 85 коп., вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, внаслідок пошкодження автомобіля NISSAN QUEST (SV), р.н. НОМЕР_2 станом на дату дослідження -28.02.2025 року складає 224596, 05 коп.

Таким чином, сума матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 , становить різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту без врахування зносу та сумою страхового відшкодування 416047 грн. 85 коп. ( вартість ремонту без зносу) -156 750 грн. (виплачено страховою), а також сума франшизи, яка становила 3250 грн.+262547 грн. 85 коп.

У зв`язку з не покриттям страховою компанією страхового відшкодування всієї суми спричиненої шкоди, така підлягає стягненню з відповідальної особи за спричинену шкоду, а саме ОСОБА_2 .

Також позивачці ОСОБА_1 було спричинену моральну шкоду, яка зокрема полягає в тому, що позивач перенесла душевні страждання та переживання як в момент ДТП, так і після цього, у зв`язку з пошкодженням належного їй автомобіля, що є значеною цінністю для сім`ї позивачки. Також до моральної шкоди позивачка відносить незручності та порушення звичного укладу життя, оскільки автомобіль був необхідний для повсякденних сімейних потреб як засіб для пересування. Окрім цього, позивачка перенесла стрес, нервове напруження та хвилювання, що були викликані самою подією ДТП, необхідністю звернення до поліції, страхової компанії, проведення експертиз, організації ремонту та загальної невизначеності щодо відновлення транспортного засобу, втрати часу та додаткових зусиль, витрачених на вирішення всіх питань, пов`язаних з наслідками ДТП, що відволікло від значних занять та відпочинку. Моральна шкода позивачкою оцінюється в сумі 20000 грн., яка повинна бути стягнута з відповідача.

Враховуючи вищевикладене позивачка просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 262547 грн. 85 коп., моральну шкоду в розмірі 20000 грн., а також стягнути витрати понесені за проведення експертизи в розмірі 10500 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 40000 грн. та судовий збір.

Ухвалою судді від 08.07.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Куденьчук О.А. не з`явилися, однак від представника позивача надійшла заява, в якій він просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, розгляд справи проводити за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

У підготовче судове засідання представник третьої особи ТзОВ «Експрес Страхування» не з`явився, до суду подано письмові пояснення по суті позову, також просив долучити до матеріалів справи письмові докази, а розгляд справи провести у його відсутності.

Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що 14.02.2025 року о 19 год 00 хв, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Н-22 30 км (між селами Микуличі-Березовичі), Володимирського району, Волинської області не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки NISSAN QUEST (SV), р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок ДТП обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14.04.2025 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно з ч.6 ст. 82 ЦК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої 14.02.2025 року відбулося зіткнення транспортних засобів марки «Ауді А6», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «NISSAN QUEST», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та в результаті якої автомобілі позивачки та відповідача потримали механічні пошкодження, дійсно мала місце і трапилася вона з вини відповідача ОСОБА_2 .

Також встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди між ТДВ «Екпрес Страхування» та ОСОБА_3 було укладено поліс № 220502059 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 квітня 2024 року, згідно умов якого страхова компанія взяла на себе зобов`язання відшкодувати шкоду заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу марки ««Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно платіжної інструкції №68823262 від 01 травня 2025 року, страховою компанією винуватця шкоди, а саме ТДВ «експрес Страхування» було здійснено позивачці ОСОБА_1 страхову виплату в межах страхової суми, а саме -156800 грн.

На підставі висновку судового експерта №-11-2025 від 15.073.2025 року про визначення матеріального збитку автомобіля позивача NISSAN QUEST (SV), р.н. НОМЕР_2 встановлено:

- ринкова вартість дослідженого автомобіля NISSAN QUEST (SV), р.н. НОМЕР_2 станом на момент ДТП: 14.02.2025 становила 521981 грн. 85 коп. , вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, внаслідок пошкодження автомобіля NISSAN QUEST (SV), р.н. НОМЕР_2 станом на дату дослідження -28.02.2025 року складає 224596, 05 коп.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, урегульовано нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону №1961-ІV від 01.07.2004 року.

Статтею 22 Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону №1961-ІV, визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У статті 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Абзацом другим п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (який діяв на час укладення договору страхування) передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З аналізу вищенаведених положень матеріального закону слідує, що у разі, якщо суми страхового відшкодування, в межах ліміту відповідальності страховика та за вирахування франшизи, недостатньо для повного покриття шкоди потерпілому, особа, яка відповідальна за відшкодування шкоди, зобов`язана відшкодувати її у повному обсязі.

В розглядуваному випадку, як слідує з матеріалів справи, виплаченого страховиком страхового відшкодування у розмірі 156800,00 грн., який обрахований в межах ліміту відповідальності 160000,00 грн. та за вирахуванням франшизи у розмірі 3200,00 грн., недостатньо для покриття завданих матеріальних збитків позивачеві у розмірі 262 547,85 грн.

Будь-яких доказів на спростування висновку експерта, який виготовлений на замовлення позивача, відповідач суду не надав.

Отже, оскільки виплачених позивачеві коштів страхового відшкодування недостатньо для повного покриття збитків, які були завдані відповідачем внаслідок ДТП, суд дійшов висновку, що різницю між матеріальним збитком та виплаченим страховим відшкодування у розмірі 262547,85 грн. слід стягнути з відповідача, задовольнивши позов у цій частині.

Щодо моральної шкоди.

Згідно положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від: характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що внаслідок ДТП, в якому винний відповідач, був значно пошкоджений транспортний засіб позивачки, враховуючи, що автомобіль є єдиним у сім`ї позивача і це завдало їй суттєвих незручностей і призвело до втручання у звичний спосіб життя, суд дійшов висновку, що на її користь слід присудити заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 20000,00 грн. , що відповідає ступеню моральних страждань, які зазнала позивачка.

Розподіл судових витрат.

Судовий збір.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. Інша частина витрат позивачки підлягає стягненню з відповідача.

Витрати на залучення експерта.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач понесла судові витрати на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 10500,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Витрати на професійну правничу допомогу.

Як слідує з матеріалів позову, зокрема попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000 грн.

Перевіривши відповідність витратна професійну правничу допомогу критеріям, передбаченим ч.4 ст.137 ЦПК України, суд доходить до висновку, що вони є цілком співмірними і з складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Під час розгляду справи відповідач дані витрати визнав повністю. Тому слід присуди з відповідача на користь позивача 40000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 137, 141, 263, 265, 267 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТДВ «Експрес Страхування», про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка пов`язана з пошкодженням транспортного засобу та перенесеними моральними переживаннями задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 262547 (двісті шістдесят дві тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені за проведення експертизи по визначенню матеріального збитку в розмірі 10500 (десять п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1412,74 грн.

Повернути ОСОБА_4 , з державного бюджету 1412 грн. 74 копійок судового збору, сплаченого нею при подачі позову згідно квитанції ID: 6075-2004-8136-7631 від 30.06.2025 року, АТ «ТАСКОМБАНК».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 (сорок тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ТДВ «Експрес Страхування», , юридична адреса: 04073 проспект Степана Бандери, 22, м. Київ.

Головуючий: Олександр ЛЯЩЕНКО