Справа № 521/3358/25
Номер провадження № 2-з/521/139/25
про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову
13 серпня 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючої судді: Шевчук Н.О.
за участі секретаря судового засідання: Жекової А.О.
від учасників, представників учасників справи:
від ОСОБА_1 - адвокат Касьяненко Ю. Я., на підставі ордера;
від Моторного (Транспортного) страхового бюро України не з`явився.
11.08.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси через підсистему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяненка Юрія Яковлевича надійшла заява про забезпечення позову, у якій просив суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документа до вирішення судом рішення по справі.
Обґрунтовуючи вимоги заяви, заявник послався на те, що 24.07.2025 року на адресу проживання ОСОБА_1 надійшов лист про відкриття виконавчого провадження по справі № 521/3358/25 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Як зазначено заявником, до часу отримання вищевказаного листа відповідач взагалі не був обізнаний щодо відкритих будь-яких судових справ відносно нього. Жодних повісток з будь-яких судів на його адресу не надходило. Заочне рішення суду відповідач не отримував, а про його наявність дізнався лише 15.04.2025 року після відкриття виконавчого провадження № 77815962 з примусового виконання виконавчого листа, виданого по цій справі.
Посилаючись на низку правових норм, визначених ЦПК України в частині порядку забезпечення позову, заявник вважає, що у зв`язку з тим, що судом не досліджено всіх обставин справи, не надана правова оцінка документів, які були надані суду як обґрунтування позивачем своїх вимог, відсутність відповідача на засіданні та неможливість надання пояснень, обґрунтувань та документів з його сторони, відкриття виконавчого провадження на суму близько 90 тисяч гривень при тому, що при розгляді справи були порушені права відповідача, ставлять його в скрутне становище, яке, при позитивному вирішенні справи, буде потребувати від нього додаткових дій щодо витребування сплачених грошових коштів з позивача.
Таким чином, на переконання заявника, суду потрібно забезпечити права відповідача шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, так як невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Інших доводів та вимог заява про забезпечення позову не містить.
На підтвердження своєї позиції заявником до заяви додано копії наступних документів: ордер адвоката, постанову приватного виконавця, заочне рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси у справі № 521/3358/25.
Інших матеріалів, до заяви про забезпечення позову заявником не додано.
12.08.2025 року вказана вище заява надійшла у провадження судді Шевчук Н.О.
В судовому засіданні представник заявника підтримав доводи та вимоги заяви з мотивів, викладених письмово.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, заслухавши представника заявника, який в судовому засіданні підтримав свою позицію, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч.1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Верховний Суд у постанові від 06.12.2023 року у справі № 199/5431/20 виклав висновок про те, що «метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі. Забезпечення позову - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову».
Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України).
Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.
05.06.2025 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося до Хаджибейського районного суду міста Одеси із заявою про видачу виконавчого документа, та у подальшому, виконавчий лист у даній справі №521/3358/25 було направлено на адресу позивача.
З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що заочне рішення у справі №521/3358/25, ухвалене Хаджибейським районним судом міста Одеси набрало законної сили 05.06.2025 року; не оскаржене сторонами, не скасоване судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.
Також судом встановлено, що 18.07.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком Миколою Борисовичем, при примусовому виконанні Виконавчого листа № 521/3358/25, виданого 19.06.2025 року Хаджибейським районним судом м. Одеси було винесено постанову про арешт коштів боржника.
Судом встановлено, що ані виконавчий документ, ані вказану вище постанову заявником не оскаржено в судовому порядку.
У постанові від 06.12.2023 року у справі № 361/8953/21 Верховний Суд вказував, що «недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили».
Водночас, у даній справі, заявник просить вжити заходи забезпечення позову фактично з метою перешкоджання виконання судового рішення, яке набрало законної сили, оскільки він просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, виданого у справі №521/3358/25, виданого Хаджибейським районним судом міста Одеси від 19.06.2025 року, який ним же, в рамках справи №521/3358/25 не оскаржується в судовому порядку, як того вимагає норма п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.
Верховним Судом у постанові від 03.04.2019 року у справі № 211/129/18-ц сформульовано правову позицію, згідно з якою «суд не може заборонити державному виконавцеві вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення. Вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки не обґрунтована заявником у контексті необхідності застосування таких заходів, а також у контексті їх співмірності та відповідності до заявлених позовних вимог».
Отже, у даному випадку, забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, порушує права стягувача у виконавчому провадженні, перешкоджає виконанню судового рішення у цій справі, яке набуло законної сили, не скасоване та не оскаржене в апеляційному порядку, та виходить за межі мети забезпечення позову, не відповідає завданням цивільного судочинства.
Окрім того, суд зазначає, заявником суду ані у заяві про забезпечення позову, ані в судовому засіданні не зазначено з якими позовними вимогами останній має на меті звернутися в подальшому.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними. Добра совість - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. З урахуванням того, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися із врахуванням добросовісності, то принцип добросовісності не може бути обмежений певною сферою.
У контексті дотримання балансу прав та інтересів учасників справи права яких можуть порушуватися у зв`язку із застосуванням спірного заходу забезпечення позову, суд звертає увагу на необхідність дотримання загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність.
Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Так, зокрема у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства" положення ст. 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.
Відтак, враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення вимог заяви представника ОСОБА_1 адвоката Касьяненка Юрія Яковлевича про забезпечення позову від 11.08.2025 року у цивільній справі №521/3358/25 за позовом Моторного (Транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.
Керуючись ст. 149-154, 258, 259, 260, 353 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.О. Шевчук