ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 650/1573/25

провадження № 22ц/819/571/25

07 серпня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

судді: Приходько Л.А.,

Радченко С.В.,

секретаря: Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 травня 2025 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Сікори О.О.,

встановив:

Зміст заяви

06 травня 2025року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та будь-якому державному реєстратору або нотаріусу здійснювати реєстраційні дії відносно земельних ділянок, кадастровий номер :03:040:0008 та за кадастровим номером :03:040:0006, до набрання рішенням суду законної сили.

Заява мотивована тим, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, в якій постановлено судове рішення про задоволення позовних вимог. Рішення не набрало законної сили.

Разом із цим, в ході розгляду подібних судових справ за позовами до ТОВ«ЮТС-АГРОПРОДУКТ» встановлено, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на відчуження прав оренди земельних ділянок, що перебували у користуванні товариства, зокрема, шляхом укладення угод з третіми особами та реєстрації нових орендарів у Державному реєстрі речових прав. В квітні 2025 року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» вже укладено договори відчуження (продажу) прав оренди земельних ділянок щодо інших ділянок, які перебували в оренді товариства та розташовані на території Степнянської, Новорайської та Борозенської територіальних громад Херсонської області, внаслідок чого право оренди землі зареєстровано на іншу юридичну особу. Вчинення зазначених правочинів доводять намагання відповідача створити перешкоди або унеможливити виконання рішення суду про розірвання договору оренди землі.

Заявник послався на існування обґрунтованих припущень, що подібні дії можуть бути вчинені і стосовно належної йому земельної ділянки, яка є предметом виниклого між сторонами спору, що ускладнить або унеможливить виконання постановленого у справі судового рішення та створить перешкоди у поновленні порушених прав позивача.

Вважає, що запропонований вид забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки є необхідним, співмірним предмету спору та не порушує прав інших осіб, оскільки вжиття такого заходу на час набрання рішенням суду чинності не обмежить фактичне користування земельною ділянкою з боку відповідача, але запобігатиме зміні її правового статусу до моменту набрання рішенням законної сили.

Ухвала суду першої інстанції

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 травня 2025 року заяву про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Застосовано заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та будь-якому державному реєстратору або нотаріусу здійснювати реєстраційні дії відносно земельних ділянок, кадастровий номер :03:040:0008 та за кадастровим номером :03:040:0006, до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником наведено достатньо аргументів, які підтверджують, що існує реальна загроза утруднення виконання постановленого у справі рішення суду про задоволення позову та застосований вид забезпечення позову є співмірним та має на меті лише заборонити подальше відчуження права оренди земельної ділянки на користь третіх осіб та проведення відповідних реєстраційних дій.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд зважив на додані до заяви договори про відчуження (продаж) прав оренди земельних ділянок від 17 квітня 2025року щодо інших ділянок, які перебували в оренді товариства та стосовно яких ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУК», будучи достеменно обізнаним щодо наявності судових спорів, вчинило продаж права оренди на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».

Суд зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований спосіб є співмірним, необхідним і таким, що забезпечує ефективний захист прав позивача у межах даного провадження; не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача як орендаря земельної ділянки, оскільки земельна ділянка протягом часу набрання законної сили постановленим у справі судовим рішення від 07 квітня 2025 року й надалі перебуває у користуванні товариства, а забезпечення позову обмежується лише відповідною забороною, яка не впливає на матеріальний стан відповідача та не призведе до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, але запобігне можливому відчуженню чи перереєстрації на іншу особу права оренди на землю.

Доводи апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 травня 2025 року, ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» подало апеляційну скаргу, в якій пославшись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду про забезпечення позову скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Товариство зазначило, що всупереч вимог статті 263 ЦПК України при ухваленні рішення судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи та не дотримано вимоги процесуального законодавства.

На думку скаржника, суд в порушення приписів статті 156 ЦПК України не вирішив питання про зустрічне забезпечення задля відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову.

Позиція учасників процесу

Відзив до суду не подавався.

Розгляд справи судом апеляційної інстанції

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, серед іншого забороною вчиняти певні дії.

За частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 07 квітня 2025року Великоолександрівський районний суд Херсонської області постановив рішення у справі № 650/1573/25, яким задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати за землю. Рішення не набрало законної сили, у зв`язку з поданням товариством апеляційної скарги.

З заяви про забезпечення позову встановлено, що між сторонами дійсно існує спір про дострокове розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, яка утворилася внаслідок неналежного виконання ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» договірних зобов`язань. Дослідженні судом докази, надані на підтвердження доводів заяви про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, свідчать, що відповідачем вчиняються дії щодо укладення договорів відчуження (продажу) прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходилися в оренді товариства, на користь третіх осіб.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність оскаржуваної ухвали суду, оскільки реалізація відповідачем права відчуження належного товариству права оренди земельної ділянки до набрання рішенням суду законної сили може утруднити або зробити неможливим його виконання, а тому обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та будь-якому державному реєстратору або нотаріусу здійснювати реєстраційні дії відносно земельних ділянок, кадастровий номер :03:040:0008 та кадастровий номер :03:040:0006, до набрання чинності рішенням суду у справі, є співмірним із заявленими позовними вимогами та підлягає застосуванню судом з метою забезпечення реалізації судового рішення та здійснення ефективного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому колегія суддів, оцінюючи співвідношення негативних наслідків від вжиття заходу забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, вважає, що тимчасове обмеження прав відповідача у зазначений вище спосіб є менш обтяжливим, оскільки у разі скасування рішення суду від 07 квітня 2025року та відмови у задоволенні пред`явлених до товариства позовних вимог, ці права будуть відновленими та за бажанням реалізованими, в той час, як невжиття заходів щодо обмеження цих прав може призвести до незворотних наслідків або значно утруднити ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та спонукати до залучення у спорі інших заінтересованих осіб, породжуючи нові спори щодо відновлення прав позивача тощо.

Аргументи скаржника про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у товариства наміру здійснити дії щодо спірної земельної ділянки, які ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду, колегія суддів визнає необґрунтованими.

При цьому слід зауважити, що забезпечення позову має тимчасовий характер та спрямоване, насамперед, проти можливих дій відповідача, за яким зареєстровано речове право на нерухоме майно та який за час набрання рішенням суду законної сили може реалізувати належне йому право. Застосований судом вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки не забороняє товариству користуватися переданою в оренду земельною ділянкою та не створює перешкод у здійсненні господарської діяльності.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції у відповідності до положень статті 150 ЦПК України правомірно забезпечено позовні вимоги, для захисту матеріально-правових інтересів позивача та забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що вжиті заходи забезпечення позову не є співмірними з предметом спору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки між сторонами наявний спір, а згідно положень статті 150 ЦПК України, позов дозволяється забезпечувати шляхом заборони вчинення певних дії щодо майна, яке передано відповідачу і знаходиться у нього або в інших осіб.

Приймаючи до уваги наведені вище норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог про забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просив вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не встановив обставин, за яких застосований вид забезпечення може призвести до заподіяння скаржнику шкоду, а відтак доводи скарги щодо необхідності обов`язкового проведення зустрічного забезпечення є неприйнятним.

Доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду та не впливають на законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженої відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» без задоволення, а ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 травня 2025року - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженої відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» залишити без задоволення.

Ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 травня 2025року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко