Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1787/25
Провадження № 2/945/1557/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третя особа: Універсальна товарна біржа «Віконт-Т», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) в системі «Електронний суд» звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - відповідачі), Третя особа: Універсальна товарна біржа «Віконт-Т», в якій просила суд визнати дійсним договір № 598 купівлі-продажу нерухомого майна від 15 липня 1997 року, за яким відповідачі продали, а позивач придбала квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2025 року цивільна справа розподілена та передана головуючому судді (судді-доповідачу) Павленко І.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України встановлено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосувати під час вчинення позову інші норми, що регулюють інші види територіальної підсудності.

Дотримання правил підсудності розгляду справи є однією з складових законності судового рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення.

Підставою для пред`явлення вказаного позову до Миколаївського районного суду Миколаївської області, як зазначає позивач, стало визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 дійсним та бажання розпорядитися належним нерухомим майном на власний розсуд, адже позивач отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій у органах нотаріату із роз`ясненням, що договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстровано Універсальною товарною біржею «Віконт-Т», а не посвідчено нотаріусом.

Вказана адреса до територіальної юрисдикції (підсудності) Миколаївського районного суду Миколаївської області не відноситься, а отже цивільна справа, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, не підсудна Миколаївському районному суду Миколаївської області.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Положенням ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Крім того, ч. 1 ст. 378 ЦПК України передбачено, що недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Враховуючи викладене, цивільну справу слід передати за підсудністю до Центрального районного суду міста Миколаєва.

Керуючись ч. 1 ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 32, ч. 9 ст. 187, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Універсальна товарна біржа «Віконт-Т» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним передати на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя І.В. Павленко