ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро питання про зупинення провадження у цивільній справі за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року та на додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2025 року у складі судді Мачуського О.М. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення суми 3% річних та нарахувань, у зв`язку з інфляцією,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2024 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 19 червня 2008 року між Акціонерним банком «Факторіал-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №084-В/52 на придбання нерухомого майна, за змістом якого останній отримав кредитні кошти у сумі 60000,00 доларів США, зі строком користування кредитними кошами до 18 червня 2015 року. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань боржником, 19 червня 2008 року між Акціонерним банком «Факторіал-Банк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір. 23 березня 2009 року, на підставі рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Фідобанк» був затверджений передавальний акт, у відповідності до якого до ПАТ «Фідобанк» (ПАТ «СЕБ Банк») були передані всі активи та зобов`язання Акціонерного банку «Факторіал-Банк». Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2011 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 08.09.2011 року, у справі №0417/2-1109/2011 стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованість за кредитним договором №084-В/52 від 19.06.2008 року у розмірі 665070,95 гривень та судові витрати по справі в розмірі 1820,00 гривень, а всього 666890,95 гривень. Відповідач не виконував рішення суду й не сплачував наявну за ним заборгованість, а тому 27.11.2020 року на електронному аукціоні було реалізовано предмет іпотеки за іпотечним договором від 19 червня 2008 року. Продаж даного майна здійснено за 157514,83 гривень. Отже, після 27 листопада 2020 року, сума боргу за кредитним договором №084-В/52 від 19.06.2008 року становила 507556,12 гривень, із розрахунку 665070,95 грн. (заборгованість встановлена рішенням суду) 157514,83 грн (ціна продажу предмета іпотеки). За результатом електронного аукціону №UA-EA-2020-12-23-000001- b за лотом №GL1N019277, між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL1N019277_205/1 про відступлення прав вимоги від 03.02.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Консалт Солюшенс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №084- В/52 на придбання нерухомого майна від 19 червня 2008 року. До теперішнього часу грошове зобов`язання є невиконаним у повному обсязі, відповідач ухиляється від повернення кредитних коштів, тобто безпідставно користується грошовими коштами, а тому в ТОВ «Консалт Солюшенс» виникло право на стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. Відповідно до розрахунку загальна заборгованість складає 363525,34 гривень, з яких за період з 02.04.2017 року по 26.11.2020 року на суму боргу 665070,95 гривень розмір інфляційного збільшення складає 199348,51 гривень, а 3% річних 72926,16 гривень; за період з 27.11.2020 року по 23.02.2022 року на суму боргу 507556,12 гривень розмір інфляційного збільшення складає 72315,17 гривень, а 3% річних 18935,50 гривень. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість у розмірі 363525,34 гривень, з яких 271663,68 грн. - інфляційне збільшення, 91861,66 грн. 3% річних за користування грошовими коштами.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2025 року стягнуто з ТОВ «Консалт Солюшенс» на користь ОСОБА_1 понесені останнім судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 гривень.

З такими рішеннями не погодилось ТОВ «Консалт Солюшенс» та звернулось з апеляційними скаргами, в яких, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваних рішення та додаткового рішення з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

За змістом пункту 10 частини 1 статті 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі в цьому випадку зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Тлумачення пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України свідчить про те, що суд може зупинити провадження у справі лише у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку:

а) палатою;

б) об`єднаною палатою;

в) Великою Палатою Верховного Суду та прийняття ними до свого провадження.

При цьому така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої Верховний Суд може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (частина друга статті 416 ЦПК України).

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 21 липня 2021 року у справі №265/2189/20.

Встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 квітня 2025 року справу №754/511/23 (провадження №61-323св24) за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для формування єдиної правозастосовної практики у справах щодо стягнення 3% річних та нарахувань, у зв`язку з інфляцією на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, на суму грошового зобов`язання, підтвердженого ста стягнуто судовим рішенням.

Згідно вище зазначеної справи, у зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору від 21 серпня 2008 року №50-Ф/08-38, Деснянський районний суд м.Києва рішенням від 05 липня 2011 року стягнув з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитом, пенею та штрафом. Не зважаючи на ухвалення судового рішення, ОСОБА_1 борг не повернула. 28 червня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва постановив ухвалу, якою відмовив ПАТ АБ «Укргазбанк» у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у справі № 2-144/2011. Незважаючи на ухвалення судового рішення, ОСОБА_1 продовжує ухилятись від повернення боргу. Тому позивач просив стягнути з відповідача 3 % річних від простроченої суми за період часу з 12 березня 2017 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 22 780,99 доларів США.

Отже, у справі №754/511/23 позивач посилається на ті ж обставини, що і у даній справі №202/14901/24, а саме вважає про наявність у стягувача можливості стягнення із боржника сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України у випадку наявності судового рішення про стягнення боргу за основним зобов`язанням, яке набрало законної сили, за обставин коли, таке рішення не може бути звернуте до виконання у примусовому порядку.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2025 року справу №754/511/23 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних прийнято до свого провадження та призначено на 24 вересня 2025 року.

Виходячи з викладеного, встановивши, що правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі №202/14901/24, є подібними до правовідносин у зазначеній вище справі №754/511/23, колегія дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цивільній справі за апеляційними скаргами ТОВ «Консалт Солюшенс» на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року та на додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2025 року по справі за позовом ТОВ «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення суми 3% річних та нарахувань, у зв`язку з інфляцією, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №754/511/23.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 251, 252, 253, 381 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Провадження у цивільній справі за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року та на додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2025 року у складі судді Мачуського О.М. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення суми 3% річних та нарахувань, у зв`язку з інфляцією, зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №754/511/23.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 11 серпня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова