Справа № 302/603/25
Провадження № 2-о/302/60/25
13 серпня 2025 року селище Міжгір`я Закарпатської області
Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Повідайчика О.І.,
присяжних: Попович Р.В., Фіцколинець М.М.
секретаря судового засідання Куруц В.І.
заявниці ОСОБА_1 ,
представника заявниці адвоката Рішко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рішко Сергій Іванович, заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,
09 травня 2025 року заявниця звернулася до суду із вищевказаною заявою в порядку окремого провадження. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який був призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період 27 лютого 2022 року й проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 19 січня 2023 року на адресу заявниці надійшло сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 17 січня 2023 року після стрілецького бою на позиціях ЗСУ частиною було втрачено зв`язок з ОСОБА_2 у зв`язку з чим його внесли до списків частини як зниклого безвісти. 22 січня 2023 року заявниця за даним фактом звернулась із заявою Відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатської області, на підставі якої було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а заявницю визнано в ньому потерпілою. Відомості про ОСОБА_2 було внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих за особливих обставин. ОСОБА_1 вживала заходи з метою встановлення місця перебування ОСОБА_2 , проте до цього часу він є зниклим безвісти. З врахуванням наведеного, заявниця просила визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім.
Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2025 року було відкрито провадження в справі й залучено до участі як заінтересовану особу Військову частину НОМЕР_1 .
Заявниця ОСОБА_1 з`явилась на розгляд справи й підтримала заяву. Після роз`яснення судом наслідків визнання особи безвісно відсутньою ОСОБА_1 наполягала на задоволенні заяви.
Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Рішко С.І. підтримав заявлені вимоги й просив задовольнити заяву.
Заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 , будучи двічі належним чином повідомленою про дату й час судового розгляду, участі представника в судове засідання не забезпечила, будь-яких заперечень чи пояснень по суті справи не направляла. У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання. Зважаючи на повторну неявку представника заінтересованої особи в судове засідання, заслухавши думки заявниці та її представника, які наполягали на проведенні засідання, суд, з врахуванням тривалості розгляду справи й належного повідомлення учасників про судові засідання, дійшов висновку про проведення судового розгляду без участі представника заінтересованої особи.
Суд установив такі фактичні обставини.
25 січня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 11). Після державної реєстрації шлюбу заявниця залишила прізвище ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народилась дитина син ОСОБА_4 , що доводиться свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 12).
Актом обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 від 01 травня 2025 року , складеним депутатом Міжгірської селищної ради, з участю сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 36) підтверджується, що ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_2 та неповнолітнім сином ОСОБА_4 спільно проживали за адресою АДРЕСА_1 з квітня 2020 року по 27 лютого 2022 року, коли ОСОБА_2 був мобілізований до ЗСУ.
Довідкою виданою ІНФОРМАЦІЯ_5 01.08.2022 за № 2271 (а.с. 16) підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_6 .
З сповіщення сім`ї № НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 від 19.03.2023 № 277 (а.с. 17)слідує, що солдат ОСОБА_2 17 січня 2023 року після стрілецького бою на позиціях ЗСУ поблизу села Кліщіївка Бахмутського району Донецької області й втрати з ним зв`язку обліковується як зниклий безвісти.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2023 № 17 (а.с. 18) солдат ОСОБА_2 вважається таким, що зник безвісти 17.01.2023.
Факт зникнення безвісти ОСОБА_2 , після стрілецького бою на позиціях ЗСУ в районі села Кліщіївка Бахмутського району Донецької області 17.01.2023 підтверджується актом службового розслідування (а.с. 21-25).
Відповідно до витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими № 2025-87-4459 (а.с. 26) відомості про ОСОБА_2 в системі відсутні.
11 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» із заявою на отримання виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора щодо ОСОБА_2 (а.с. 27).
Із виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора від 13.03.2025 № 06-04/7722 (а.с. 28) слідує, що відомості щодо ОСОБА_2 в реєстрі відсутні.
Відповідно до витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими № 2025-21-9822 від 19.03.2025 (а.с.29) відомості про ОСОБА_2 в системі відсутні.
19 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулась і заявою до уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із заявою про звернення до Уповноваженого з прав людини в російській федерації з метою з`ясування можливого місцеперебування військовослужбовця ОСОБА_2 (а.с. 30).
Згідно з відповіддю Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 08.03.2025 (а.с. 31) дані про зниклого військовослужбовця були скеровані російській стороні для перевірки факту його перебування на території держави-агресора або ж на тимчасово окупованих територіях.
З Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, сформованого 25.04.2025 (а.с. 32) слідує, що до нього було включено відомості про ОСОБА_2 .
Відповідно до витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими № 2025-10-6583 від 01.05.2025 (а.с.33) відомості про ОСОБА_2 в системі відсутні.
ОСОБА_2 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення а інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації, що підтверджується довідкою від 15.02.2025 № 595 (а.с. 34).
Факт зникнення безвісти за описаних вище умов і відсутності ОСОБА_2 за його останнім місцем проживання до призову на військову службу підтверджується актом обстеження від 01.05.2025 (а.с. 36).
Допитана в судовому засіданні, в порядку ст. 230 і 234 ЦПК України ОСОБА_1 , під присягою пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 був призваний на військову службу за мобілізацією 27 лютого 2022 року. 19 січня 2023 року заявниця отримала сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_6 про те, що її чоловік зник безвісти. Всі намагання ОСОБА_1 з`ясувати місце перебування ОСОБА_2 виявились безрезультатними. З того часу, як її чоловік зник безвісти пройшло більше двох років.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Безвісна відсутність це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.
Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
Визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №317/3139/15-ц).
При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.
Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.
Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.
Заявницею надано суду належні та допустимі докази того, що починаючи з 17.01.2023, як за місцем проходження військової служби, так і в будь-яких інших місцях відсутні будь-які відомості про місцезнаходження ОСОБА_2 , який безвісно зник при обставинах, що загрожували йому смертю, і всі заходи, які вживались для його розшуку, виявились безрезультатними.
Заявницею вказано легітимну мету встановлення даного факту розірвання шлюбу.
Оцінивши належність, допустимість, достатність та взаємозв`язок доказів у їх сукупності, які не суперечать один одному, є взаємодоповнюючими та не спростованими, на підставі установлених обставин про те, що ОСОБА_2 відсутній за місцем свого постійного перебування та проживання протягом більше двох років, за наявності обґрунтованих даних про те, що заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про його місце перебування, при цьому вжиті заходи для встановлення його місця перебування не дали результатів, з огляду на обставини, які зумовили звернення заявниці до суду з цією заявою, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог заяви та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.
Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.
На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 305 - 308, 354 ЦПК України, ст. 43, 44 ЦК України, суд,
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_5 , уродженець м. Норильськ Красноярського краю російської федерації, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) безвісно відсутнім.
Роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, в порядку, передбаченому ч. 1ст. 309 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І. Повідайчик

Присяжні: Р.В. Попович

М.М. Фіцколинець