У х в а л а

1 серпня 2025 року

м. Київ

Справа № 367/219/23

Провадження № 61-5060ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Городок Яна Володимирівна (далі - адвокат),

на рішення Ірпінського районного суду Київської області від 7 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 березня 2025 року

у справі за позовом скаржника до ОСОБА_2 (далі - авторка публікації), Товариства з обмеженою відповідальністю «УП Медіа» (далі - ТОВ «УП Медіа») про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною, її спростування, визнання висловленої думки такою, що вжита у грубій, принизливій і непристойній формах, відшкодування моральної шкоди та

в с т а н о в и в:

1. У грудні 2022 року скаржник звернувся до суду з позовом, у якому просив:

(1) визнати недостовірною та такою, що порушує честь, гідність і ділову репутацію, інформацію авторки публікації, поширену ТОВ «УП Медіа» на вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_6за покликанням ІНФОРМАЦІЯ_1 , у статті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема: « Нардеп-мародер ОСОБА_1… »; «ОСОБА_1 же працює на замовлення забудовника і ексмера Ірпеня ОСОБА_3 »; « ОСОБА_1 , якого протягнули в нардепи на бренді і з немалими інвестиціями…»; «… крім вигоди, яку ОСОБА_1 має з цього питання, ОСОБА_3 новому другу зачистив інформаційне поле »; «… він бенефіціарить, як може»; «… бидлятко нашкрябало свою пісульку-звернення в інтересах дерибанщиків»; «коли нардеп партії влади готує судові підступи для Офісу президента, протидіє Офісу генпрокурора і працює з тими, хто хоче знищити природно-заповідний фонд та ще й робить це в умовах зовнішньої агресії - це 3,!4зда глазам»;

(2) зобов`язати ТОВ «УП Медіа» протягом одного місяця з моменту набрання законної сили судовим рішенням у цій справі спростувати зазначену недостовірну інформацію щодо скаржника шляхом опублікування повного тексту рішення суду у справі на вебсайті: ІНФОРМАЦІЯ_6;

(3) зобов`язати авторку публікації спростувати розповсюджену нею недостовірну інформацію щодо скаржника як народного депутата України шляхом розміщення на вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_6протягом одного місяця з моменту набрання законної сили судовим рішенням у цій справі повідомлення із заголовком «Спростування» такого змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_4 на даному вебсайті була розміщена стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якій мною, ОСОБА_2 , була викладена недостовірна інформація стосовно того, що народний депутат України ОСОБА_1 : «Нардеп-мародер ОСОБА_1…»; « ОСОБА_1 же працює на замовлення забудовника і ексмера Ірпеня ОСОБА_3 »; «… крім вигоди, яку ОСОБА_1 має з цього питання …»; «… він бенефіціарить, як може»; «… бидлятко нашкрябало свою пісульку-звернення в інтересах дерибанщиків»; «Коли нардеп партії влади готує судові підступи для Офісу президента, протидіє Офісу генпрокурора і працює з тими, хто хоче знищити природно-заповідний фонд та ще й робить це в умовах зовнішньої агресії - це 3,!4зда глазам». ОСОБА_2 »;

(4) визнати такою, що вжита в грубій (брутальній), принизливій і непристойній формах, висловлену авторкою публікації суб`єктивну думку, а саме: «Нардеп-мародер ОСОБА_1»; « На старті було зрозуміло, що в ОСОБА_1 яєць нема »; «Не те що яєць, гідності нема і самоповаги»; «…бидлятко нашкрябало свою пісульку-звернення в інтересах дерибанщиків»; «Офіс президента не має, звісно, інших задач, щоб судитися з цими ідіотами, у Міністерства екології теж нема роботи, тіки готувати дерибанщикам відповіді про те, що процедура створення парку дотримана. Ну, а прокурорам 13 рік ходити по судах»;

(5) стягнути з авторки публікації та ТОВ «УП Медіа» на користь скаржника 2,00 грн відшкодування моральної шкоди.

2. 7 червня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов частково:

(1) визнав недостовірною та такою, що порушує честь, гідність і ділову репутацію, інформацію авторки публікації, поширену ТОВ «УП Медіа» на вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_6 , за покликанням ІНФОРМАЦІЯ_1 , у статті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема: «Нардеп-мародер ОСОБА_1…»; «ОСОБА_1 же працює на замовлення забудовника і ексмера Ірпеня ОСОБА_3 »; «… крім вигоди, яку ОСОБА_1 має з цього питання...»; «… він бенефіціарить, як може»; «… бидлятко нашкрябало свою пісульку-звернення в інтересах дерибанщиків»; «Коли нардеп партії влади готує судові підступи для Офісу президента, протидіє Офісу генпрокурора і працює з тими, хто хоче знищити природно-заповідний фонд та ще й робить це в умовах зовнішньої агресії - це 3,!4зда глазам»;

(2) зобов`язати ТОВ «УП Медіа» протягом одного місяця з моменту набрання законної сили судовим рішенням у цій справі спростувати зазначену недостовірну інформацію щодо скаржника шляхом опублікування повного тексту рішення суду у справі на вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_6;

(3) зобов`язати авторку публікації спростувати розповсюджену нею недостовірну інформацію щодо скаржника як народного депутата України шляхом розміщення на вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_6протягом одного місяця з моменту набрання законної сили судовим рішенням у цій справі повідомлення із заголовком «Спростування» такого змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_4 на даному вебсайті була розміщена стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якій мною, ОСОБА_2 , була викладена недостовірна інформація стосовно того, що народний депутат України ОСОБА_1 : «Нардеп-мародер ОСОБА_1…»; « ОСОБА_1 же працює на замовлення забудовника і ексмера Ірпеня ОСОБА_3 »; «… крім вигоди, яку ОСОБА_1 має з цього питання …»; «… він бенефіціарить, як може»; «… бидлятко нашкрябало свою пісульку-звернення в інтересах дерибанщиків»; «Коли нардеп партії влади готує судові підступи для Офісу президента, протидіє Офісу генпрокурора і працює з тими, хто хоче знищити природно-заповідний фонд та ще й робить це в умовах зовнішньої агресії - це 3,!4зда глазам». ОСОБА_2 »;

(4) стягнути з авторки публікації та ТОВ «УП Медіа» на користь скаржника 2,00 грн відшкодування моральної шкоди:

Відмовив у задоволенні інших позовних вимог.

3. 23 серпня 2024 року суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення, згідно з яким стягнув з авторки публікації та ТОВ «УП Медіа» на користь скаржника (1) 6 946,80 грн сплаченого судового збору; (2) 18 121,92 грн витрат на оплату судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи; (3) 5 400,00 грн витрат на оплату довідки з відомостями про власника вебсайту/реєстранта доменного імені або інформацією про його встановлення та оплату звіту за результатами проведення фіксації і дослідження змісту вебсторінки у мережі інтернет (базова послуга); (4) 55 200,00 грн витрат за надання правової (правничої) допомоги.

4. 19 березня 2025 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував рішення та додаткове рішення суду першої інстанції й ухвалив нове - про відмову в задоволенні позову.

5. 18 квітня 2025 року адвокат в інтересах скаржника сформувала у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 12401/0/220-25 від 18 квітня 2025 року), у якій просила скасувати постанову апеляційного суду, залишити без змін рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, скасувати це рішення у частині вимог, у задоволенні яких суд першої інстанції відмовив, та ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення таких вимог.

6. Верховний Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

6.1. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

6.2. Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: (а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; (б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; (в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; (г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

6.3. Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

6.4. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

6.5. Предметом позову були вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною, її спростування, визнання висловленої думки такою, що вжита в грубій, принизливій і непристойній формах, відшкодування моральної шкоди. З огляду на такий предмет, зокрема ціну позову про відшкодування моральної шкоди (2,00 грн), яка не перевищує вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (242 240,00 грн = 3 028,00 х 80 такого мінімуму, визначеного згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»), а також беручи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини, Верховний Суд вважає, що справа має незначну складність, не належить до винятків, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19, частиною четвертою статті 274 ЦПК України. Тому визнає цю справу малозначною (див. близький за змістом висновок в ухвалах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 8 липня 2025 року у справі № 344/385/23, від 11 липня 2025 року у справі № 279/3125/24, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 березня 2025 року у справі № 753/5226/23, від 10 березня 2025 року у справі № 932/6114/22; крім того, подібну справу № 442/5136/24 визнав малозначною суд першої інстанції, на що вказав, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 18 липня 2025 року).

6.6. Скаржник не обґрунтував ні те, що його касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, ні те, що він позбавлений можливості спростувати під час розгляду якоїсь іншої справи обставини, встановлені в оскаржених судових рішеннях у справі № 367/219/23, ні те, що остання становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для самого скаржника. Інакше кажучи, відсутнє обґрунтування випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

7. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (частина четверта статті 10 ЦПК України).

7.1. Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

7.2. Згідно з практикою ЄСПЛ право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

7.3. «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (див. mutatis mutandis рішення від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95, § 53).

7.4. Застосовані державою обмеження не можуть применшувати право доступу до суду настільки, щоби порушувати саму сутність цього права. Крім того, обмеження права доступу до суду не є сумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо не переслідує легітимну мету і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (див. mutatis mutandis рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), заява № 8225/78, § 57; рішення від 21 вересня 1994 року у справі «Файєд проти Сполученого Королівства» (Fayed v. the United Kingdom), заява № 17101/90, § 65).

7.5. Скаржник отримав доступ до судів першої й апеляційної інстанцій і мав можливість навести аргументи та докази на користь його позовних вимог. Право касаційного оскарження згідно з процесуальним законом обмежене. Це обмеження спрямоване на забезпечення виконання Верховним Судом завдання із забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені таким законом (частина перша статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Зазначена мета є правомірною.

7.6. Скаржник подав касаційну скаргу на судові рішення у справі незначної складності, судові рішення в якій за загальним правилом не можна оскаржити у касаційному порядку. Передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків немає. За наведених умов обмеження на подання касаційної скарги є пропорційними вказаній правомірній меті та не порушують сутність права скаржника на доступ до суду.

Керуючись статтями 260, 261, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського районного суду Київської області від 7 червня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 19 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «УП Медіа» про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною, її спростування, визнання висловленої думки такою, що вжита в грубій, принизливій і непристойній формах, відшкодування моральної шкоди.

2. Копію ухвали надіслати особі, яка подала цю скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко