Справа 556/1390/25
Номер провадження 2/556/637/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2025

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Котик Л.О.

при секретарі - Басик Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селище Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Антонівська сільська рада Вараського району Рівненської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Антонівська сільська рада Вараського району Рівненської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав відносно їх дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 30 січня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 22.12.2017 року у справі №556/1930/17 шлюб між ними розірвано. Встановлено місце проживання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю.

Залишившись проживати з дітьми, відповідачка не створила належних санітарно-гігієнічних норм проживання для дочок, офіційно не працювала, регулярно зловживала спиртними напоями, не турбувалася про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей. У 2019 році відповідачка притягалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків за ст. 184 КУпАП. У 2021 році в будинку відповідачки, де вона проживала з малолітніми дітьми, було відключено електроенергію через заборгованість зі сплати рахунків. Вказані обставини встановлені органом опіки і піклування та зазначені у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав матері.

26 жовтня 2021 року рішенням виконавчого комітету Антонівської сільської ради за зверненням батька дітей було затверджено висновок про зміну місця проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, визначено їх місце проживання за місцем проживання батька.

З того часу діти проживають з позивачем та його дружиною від повторного шлюбу - ОСОБА_5 , та її двома неповнолітніми дітьми в АДРЕСА_1 , відвідують школу в селищі Володимирець.

З того часу, відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не відвідує дочок, не бере участі у вихованні, у витратах на утримання, матеріально не допомагає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дочками в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Зловживає алкогольними напоями.

Дані обставини вказують на ухилення матері від виконання своїх обов`язків, при цьому все це відповідачка здійснює свідомо без жодних для того перешкод. Усі обов`язки щодо навчання, виховання та утримання дітей позивач виконує самостійно, піклується про них вдома, забезпечує всі умови для їх гармонійного, здорового розвитку, навчання та проживання. Діти проживають з батьком та перебувають на його утриманні.

Вище наведені обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав.

Вказаний позов надійшов до суду 16 травня 2025 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 15 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явиася, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги не визнає.

Належним чином повідомлений представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Антонівської сільської ради Вараського району Рівненської області в судове засідання не з`явився. Надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про народження дітей, серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 .

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 22.12.2017 року у справі №556/1930/17 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Встановлено місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю.

26 жовтня 2021 року рішенням виконавчого комітету Антонівської сільської ради за зверненням ОСОБА_1 було затверджено висновок про зміну місця проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, визначено їх місце проживання за місцем проживання батька - ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 , 19 січня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_3 .

Згідно акту обстеження умов проживання від 06.05.2025, складеного службою у справах дітей Володимирецької селищної ради, за місцем проживання ОСОБА_1 дітям створені належні умови для фізичного та духовного розвитку, навчання. Вихованням та утриманням дітей займається батько, мати участі у вихованні та утриманні дітей не бере, зв`язок підтримує зрідка, в телефонному режимі. Діти не бажають відновлювати зв`язок з матір`ю та проживати з нею, не заперечують щодо позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Антонівської сільської ради Вараського району Рівненської області №56 від 08 травня 2025 року, у ході вивчення матеріалів було встановлено, що у офіційному шлюбі, який був укладений 30.01.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 22.12.2017 шлюб між подружжям розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 офіційно не працювала, регулярно зловживала спиртними напоями, не турбувалася належним чином про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей. У помешканні не були створені відповідні санітарно-гігієнічні умови проживання. У 2021 році у будинку, де проживала ОСОБА_2 із дітьми, було відключено електропостачання через заборгованість зі сплати рахунків. Сім`я ОСОБА_2 була внесена до бази даних сімей, що опинились у складних життєвих обставинах, з нею проводилась відповідна робота працівниками служби у справах дітей та інспектором ювенальної превенції. Жінка на зауваження не реагувала, не виявляла бажання змінити спосіб життя.

За інформацією інспектора ювенальної превенції Вараського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у 2019 році була притягнута до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків згідно ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Антонівської сільської ради, як до органу опіки та піклування, із заявою про зміну місця проживання його малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Дане питання було розглянуто на комісії по захисту прав дитини виконавчого комітету Антонівської сільської ради 23 жовтня 2021 року. За результатами засідання комісії було прийнято рішення щодо підготовки висновку про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з батьком. ОСОБА_2 було надано роз`яснення щодо необхідності працевлаштування, проходження курсу лікування від алкогольної залежності та створення належних умов для повноцінного розвитку дітей.

26 жовтня 2021 року рішенням виконавчого комітету Антонівської сільської ради було затверджено висновок про зміну місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до органу опіки та піклування Антонівської сільської ради із заявою про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав його колишньої дружини ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомив, що жінка участі у їх вихованні та утриманні не приймає, не виявляє материнського піклування.

Згідно характеристики від 24.04.2025 № 309, наданої Антонівською сільською радою, ОСОБА_1 , за час проживання на території с. Антонівка, зарекомендував себе з позитивної сторони як хороший господар, ввічливий, спиртними напоями не зловживає.

Відповідно до характеристики від 24.04.2025 № 308, наданої Антонівською сільською радою, ОСОБА_2 із 1982 року проживає разом з матір`ю - ОСОБА_9 у комунальному будинку за адресою: АДРЕСА_2 . За час проживання на території сільської ради ОСОБА_2 зарекомендувала себе посередньо, зловживає спиртними напоями, на зауваження сільської ради щодо своєї негативної поведінки не реагує, розлучена, тимчасово не працює.

Обстежити умови проживання сім`ї ОСОБА_2 не вдалося, жінка відмовилась надати доступ до помешкання працівнику служби у справах дітей виконавчого комітету Антонівської сільської ради та поліцейському офіцеру громади. Зі слів громадянки, електропостачання у будинку відсутнє, окрім цього необхідне проведення ремонтних робіт, на які у неї немає коштів. Дітей у селищі Володимирець вона не відвідує, оскільки не має коштів на те аби дістатись до них автобусом. Востаннє ОСОБА_2 намагалась зв`язатись із донькою ОСОБА_10 у телефонному режимі 07 березня аби привітати її із днем народження, проте контактний номер дитини був поза зоною досяжності. У процесі розмови було з`ясовано, що жінка категорично заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , тримає образу на колишнього чоловіка за те, що він не допоміг їй створити належні умови проживання у будинку, забрав дітей та налаштував їх проти неї.

З метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, спеціалістами служби у справах дітей Володимирецької селищної ради було відвідано ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно акту обстеження умов проживання від 06.05.2025 року, умови проживання у будинку задовільні. Родина проживає в половині батьківської хати дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Будинок умебльовано відповідно до потреб, наявна необхідна побутова техніка. В помешканні чисто, охайно, прибудинкова територія доглянута. Для дітей облаштовано спальні місця, наявне місце для навчання, зберігання особистих речей, проведення дозвілля. Одягом, взуттям, відповідно до сезону, віку та потреб, канцелярським приладдям, засобами гігієни, продуктами харчування забезпечені. Стосунки у сім`ї дружні, доброзичливі. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 проживають з батьком 4 роки у його родині. Вигляд мають охайний, доглянутий. З рідною матір`ю зрідка спілкуються по телефону, і то, на прохання дружини батька. Приїздити в гості бажання не мають, спосіб життя, який вона веде, дітям не подобається. Повідомляють, що матір, ОСОБА_2 , матеріально не допомагає, вихованням та утриманням займаються батько і його дружина, які про них дбають та в усьому підтримують. ОСОБА_2 жодного разу доньок не провідала, не цікавиться їхнім життям. Про можливе позбавлення матері батьківських прав дівчата знають та не заперечують. За результатами бесіди з фахівцями служби у справах дітей Володимирецької селищної ради, тиск з боку батька, ОСОБА_1 , та його дружини, ОСОБА_5 , стосовно відношення до матері ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , відсутній. Дівчата самі висловлюють небажання спілкуватись та перебувати з рідною матір`ю, відповідно до віку та зрілості можуть висловлювати власну думку, яка повинна бути врахована при прийнятті рішення щодо позбавлення батьківських прав їхньої матері, ОСОБА_2 , стосовно якого не заперечують.

У характеристиках Володимирецького ліцею № 2 Володимирецької селищної ради від 24 квітня 2025 року № 79 та № 80 вказано, що ОСОБА_4 (5 клас) і ОСОБА_3 (7 клас) уроки відвідують систематично, мають все необхідне шкільне приладдя і одяг, завжди мають охайний зовнішній вигляд. ОСОБА_10 досить компанійська, добра чуйна, домашні завдання виконує систематично, в хороших стосунках з однокласниками. У ОСОБА_7 багато друзів, дівчинка активна, творча, завжди усміхнена та позитивна, говірка. З батьком та його офіційною дружиною діти у хороших та довірливих стосунках, вони здійснюють належний контроль за навчанням і вихованням. Матір ( ОСОБА_2 ) не бере участі у виховання ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

У виписках із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого від 07.05.2025 року № 530 та 531 вказано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на медогляди з`являються у супроводі тата, медичних рекомендацій лікаря дотримуються. В супроводі біологічної мами діти не були жодного разу. Мама станом здоров`я дітей у сімейного лікаря протягом останніх років не цікавилася.

Враховуючи вищевикладене та важливість даного питання, з метою захисту прав та законних інтересів дітей, керуючись статтею 164, ч.1 ст.152, ч. 2, 4 ст.155 Сімейного кодексу України, рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 17 липня 2023 року №7, орган опіки та піклування Антонівської сільської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна дитина відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Частинами 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Нормами Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 155 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19), від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20), від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Суд має встановити усі фактичні обставини для правильного вирішення справи і визначити, у чому саме полягає свідоме та умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, чи є рішення суду таким, що ухвалене в інтересах дитини. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 465/3694/14-ц (провадження № 61-36265св18) Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 07.02.2019 року у справі № 713/63/17 (провадження № 61-27680св18).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу життям дітей не цікавилася, участі у вихованні не бере, не піклується про фізичний і духовний розвиток останніх, їх вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя, із дітьми не спілкується, матеріально не допомагає.

Таким чином, суд належним чином дослідивши та давши оцінку наданим сторонами доказам, встановивши усі фактичні обставини для правильного вирішення справи, дійшов до висновку про те, що органом опіки та піклування наведені підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення матері батьківських прав. ОСОБА_2 не надала суду доказів щодо заперечення позову, відзив на позовну заяву не подала, не вказала, що має намір на відновлення відносин із дітьми, що здійснює дії, спрямовані на налагодження спілкування зі своїми дітьми . Відповідачка не скористалася своїми правами, свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому суд вважає, що слід позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно її дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як крайній захід, і таке рішення, на думку суду, ухвалене в інтересах дітей.

В той же час, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2021 року у справі № 331/8310/15, провадження № 61-4879св20.

Таким чином, позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків та її небажання виховувати власних дітей, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Антонівська сільська рада Вараського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав,слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись Конвенцією про права дитини, Законом України "Про охорону дитинства",ст. ст. 150, 155, 164 СК України, ст.ст. 4,6,8,10-13, 17-18, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Антонівська сільська рада Вараського району Рівненської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно її дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити, що один із батьків, який позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Котик Л.О.

Учасники процесу:

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Антонівська сільська рада Вараського району Рівненської області, місцезнаходження: с. Антонівка, вул. Богдана Хмельницького, 14, Вараський район Рівненська область, .