Номер провадження: 22-ц/813/4016/25
Справа № 523/4167/22
Головуючий у першій інстанції Далеко К.О.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

учасники справи: позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі свого представника Рикіної Юлії Ігорівни

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2024 року, ухвалене Суворовським районним судом м. Одеси у складі: судді Далеко К.О. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат,

в с т а н о в и в:

У квітні 2022 року позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що на обліку в ГУПФУ в Одеській області перебуває ОСОБА_1 та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697 -VII.

05.03.2020 відповідач звернувся до ГУПФУ в Одеській області із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1697. Разом із заявою відповідачем було надано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, видану прокуратурою Одеської області від 04.03.2020 № 451, розмір заробітної плати визначено на 06.09.2017 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657.

Рішенням Головного управління № 43 від 10.03.2020 відповідачу було відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу відповідно до Закону № 1697, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019, які є підставою для перерахунків пенсії за вислугу років. Довідку про зміну посадових окладів після 13.12.2019 відповідачем до Головного управління надано не було.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління, відповідач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 по справі № 420/5622/20 задоволено частково позовну заяву відповідача, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління № 43 від 10.03.20202 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-У11 від 14.10.2014 року на підставі довідки прокуратури Одеської області № 451 від 04.03.2020 року з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

На виконання рішення суду, Головним управлінням 15.04.2021 винесено Рішення № 53 про перерахунок пенсії відповідача за вислугу років, виходячи з 80% від суми щомісячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Одеської області від 04.03.2020 № 451. В порядку контролю, пенсійну справу відповідача було направлено на перевірку.

Після перевірки пенсійної справи та відпрацювання зауважень в листі від 30.04.2021 року № 10461/03-16, пенсійну справу рішенням № 53 від 06.05.2021 приведено у відповідність відповідно до Закону № 1697.

Після доопрацювання пенсійної справи та приведення її у відповідність за період з 01.05.2021 по 31.05.2021 виникла переплата пенсії в розмірі 6078,27 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону №1697 в редакції від 28.11.2019 та абз. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 в редакції від 25.09.2019 визначено, що пенсія за такими законами призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, у випадку здійснення перерахунку пенсії відповідачу з 13.12.2019 при розрахунку розміру пенсії застосуванню підлягатимуть норми закону, що чинні на момент здійснення такого перерахунку, тобто перерахунок має бути здійснено виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, а не 80%.

У зв`язку з вищевикладеним, Головне управління винесло рішення № 369 про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру.

Листом від 25.05.2021 № 1500-0404-8/64855 відповідача повідомлено про повернення надміру виплачених сум пенсійних виплат у розмірі 6078,27 грн.

Однак, станом на теперішній час, надміру виплачену суму пенсійних виплат у розмірі 6078,27 грн відповідачем добровільно не повернуто, тому позивач із посиланням як на правове обгрунтування своїх вимог на ст. 1212 ЦК України, ст. 7, 73, 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» просив їх стягнути з відповідача на користь позивача.

08 грудня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить позов залишити без задоволення, посилаючись на те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року про зобов`язання здійснення перерахунку пенсії позивачем не виконано, перерахунок не здійснено, пенсія за перерахунком не виплачена.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2024 року позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі свого представника Рикіної Ю.І., посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2024 року, ухвалити нове рішення, яким позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Доводами апеляційної скарги є те, що з висновків суду першої інстанції, що Головним управлінням не доведено факт зловживання з боку відповідача та відсутня арифметична помилка, заявник не погоджується, оскільки предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат у сумі 6078,27 грн, які мали місце у зв`язку з безпідставною виплатою відповідачу за відсутності відповідного права.

Посилаючись на ст. 15, 1212 ЦК України, зазначає, що положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Вказує, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відтак після встановлення обставин, у Головного управління виникло право вимагати повернення безпідставно набутого майна на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України, а саме надміру виплачені суми пенсійних виплат за період з 01.05.2021 по 31.05.2021 у розмірі 6078,27 грн, а отже суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, щодо застосування до спірних правовідносин ст. 1215 ЦК України, оскільки до спірних правовідносин застосуванню підлягає ст. 1212 ЦК України.

Також вказує, що при розгляді справи необхідно врахувати обставини, що незаконне витрачання коштів Пенсійного фонду України тягне за собою дефіцит бюджету Пенсійного фонду, що породжує соціальну напругу у суспільстві і може сприяти невиконанню державою своїх функцій по соціальному забезпеченню громадян. До того ж згідно зі ч. 3 ст. 113 Закону №1058 у разі виникнення дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі (перевищення видатків над доходами, у тому числі з урахуванням резерву коштів Пенсійного фонду) у зв`язку із забезпеченням виплати пенсій в розмірі, передбаченому статтею 28 цього Закону, та спрямуванням частини страхових внесків до Накопичувального фонду такий дефіцит покривається за рахунок коштів Державного бюджету.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення суми надміру виплаченої пенсії у розмірі 6078,27 гривень, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 вказаної норми).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено достатньо доказів та не зазначено законних і обґрунтованих підстав для примусового стягнення з відповідача зазначеної у позові грошової суми, а тому позов ГУ ПФУ в Одеській області не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом установлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області перебуває ОСОБА_1 та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697 -VII (надалі по тексту Закон № 1697).

05.03.2020 року відповідач звернувся до Головного управління із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1697. До заяви Відповідачем було надано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій видану прокуратурою Одеської області від 04.03.2020 № 451, розмір заробітної плати визначено на 06.09.2017 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657.

Рішенням Головного управління № 43 від 10.03.2020 відповідачу було відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу відповідно до Закону № 1697, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019, які є підставою для перерахунків пенсії за вислугу років.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 по справі № 420/5622/20 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління № 43 від 10.03.20202 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-У11 від 14.10.2014 року на підставі довідки прокуратури Одеської області № 451 від 04.03.2020 року з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду набрало законної сили 27.04.2021 року та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не оскаржувалося.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду, Головним управлінням 15.04.2021 року винесено Рішення № 53 про перерахунок пенсії Відповідача за вислугу років, виходячи з 80% від суми щомісячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Одеської області від 04.03.2020 № 451.

В порядку контролю, пенсійну справу відповідача було направлено на перевірку.

Після перевірки пенсійної справи та відпрацювання зауважень в листі від 30.04.2021 року № 10461/03-16, пенсійну справу рішенням № 53 від 06.05.2021 приведено у відповідність відповідно до Закону № 1697.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону №1697 в редакції від 28.11.2019 та абз. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 в редакції від 25.09.2019 визначено, що пенсія за такими законами призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, у випадку здійснення перерахунку пенсії відповідачу з 13.12.2019 при розрахунку розміру пенсії застосуванню підлягатимуть норми закону, що чинні на момент здійснення такого перерахунку, тобто перерахунок має бути здійснено, виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, а не 80%.

Після доопрацювання пенсійної справи та приведення її у відповідність за період з 01.05.2021 по 31.05.2021 виникла переплата пенсії в розмірі 6078,27 грн.

У зв`язку з виниклою переплатою пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області винесло рішення № 369 про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру.

Листом від 25.05.2021 № 1500-0404-8/64855 відповідача повідомлено про повернення надміру виплачених сум пенсійних виплат у розмірі 6078,27 грн, але відповідачем добровільно не повернуто надміру виплачену суму.

Переглядаючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного страхування, а також ефективне використання коштів Пенсійного фонду України, здійснення в межах своєї компетенції контрольних функцій.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннях районах, містах і районах у містах.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виступає органом, уповноваженим державою виконувати відповідні функції у даних правовідносинах.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до видів державних пенсій відносяться: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (ч. 2 ст. 7 вказаного Закону).

Відповідно до п. 2.4. Постанови Правління Пенсійного Фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.

Пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 64 від 21 березня 2003 року із змінами, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли має місце зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були наданні страхувальником.

Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі.

Згідно зі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі № 686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі № 173/424/17 (2-а/173/41/2017).

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.

Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Тобто, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц зазначено, що: «правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум».

Колегія суддів зазначає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Як вбачається з копії пенсійної справи, 05.03.2020 року відповідач звернувся до Головного управління із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1697. До заяви Відповідачем було надано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій видану прокуратурою Одеської області від 04.03.2020 № 451, розмір заробітної плати визначено на 06.09.2017 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657.

Рішенням Головного управління № 43 від 10.03.2020 відповідачу було відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу відповідно до Закону № 1697, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019, які є підставою для перерахунків пенсії за вислугу років.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 по справі № 420/5622/20 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління № 43 від 10.03.20202 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УИ від 14.10.2014 року на підставі довідки прокуратури Одеської області № 451 від 04.03.2020 року з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду, Головним управлінням 15.04.2021 року винесено Рішення № 53 про перерахунок пенсії Відповідача за вислугу років, виходячи з 80% від суми щомісячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Одеської області від 04.03.2020 № 451.

Після перевірки пенсійної справи та відпрацювання зауважень в листі від 30.04.2021 року № 10461/03-16, пенсійну справу рішенням № 53 від 06.05.2021 приведено у відповідність відповідно до Закону № 1697.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону №1697 в редакції від 28.11.2019 та абз. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 в редакції від 25.09.2019 визначено, що пенсія за такими законами призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, у випадку здійснення перерахунку пенсії відповідачу з 13.12.2019 при розрахунку розміру пенсії застосуванню підлягатимуть норми закону, що чинні на момент здійснення такого перерахунку, тобто перерахунок має бути здійснено виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, а не 80%.

Вказане відповідачем не спростоване.

За таких обставин, коли відповідачем недобросовісність з боку ОСОБА_1 , який набув пенсійних виплат, відсутня, наведене в силу пункту 1 частини 1 статті 1215 ЦК України виключає покладення на нього обов`язку повернути надміру виплачених сум пенсійних виплат, а доводи апеляційної скарги фактично зводяться до власного помилкового тлумачення норм права, що регулюють виниклі спірні правовідносини.

Встановивши, що відповідач отримав від позивача спірні грошові кошти у вигляді пенсії, їх виплата проведена позивачем добровільно, без рахункової помилки та без недобросовісності з боку відповідача, суд першої інстанцій обґрунтовано відмовив у задоволенні цього позову, поданого на підставі ст. 1215 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що перевиплата пенсії виникла саме внаслідок зловживання з боку відповідача по справі.

Більш того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі свого представника Рикіної Юлії Ігорівни залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного тексту постанови 05 серпня 2025 року

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький