Справа № 182/7540/24
Провадження № 2/0182/334/2025
31.07.2025 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Рунчевої О.В., секретаря судового засідання Паламарчук П.Ю., розглянувши в м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прудський Дмитро Леонідович про збільшення розміру аліментів , суд -
23.12.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.
11.02.2006 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний момент шлюб між сторонами не розірвано, але позивачка вже звернулась з цього приводу до суду. 24.08.2023 року на підставі судового наказу, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Після набуття старшим сином ОСОБА_5 повноліття, розмір аліментів за виконавчим провадженням на одну дитину автоматично змінився, і становить 1/6 частину з усіх видів заробітку відповідача. Неповнолітній син ОСОБА_4 продовжує проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку відмовляється платити аліменти в більшому розмірі, чим встановлено в судовому наказі. Разом з тим батько дитини є працездатним, неофіційно працює та має стабільний заробіток.
Враховуючи викладене, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача з 1/6 на 1/4 частину з усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 до його повноліття.
Ухвалою суду від 24.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 16-17).
Сторони в судове засідання не з`явились.
02.04.2025 року позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає (а.с.23).
Відповідач про розгляд справи у суді повідомлявся належним чином, шляхом направлення на адресу його реєстрації судової повістки, копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштовий конверт (а.с.28), який повернувся на адресу суду, як не вручений, за закінченням терміну зберігання. Крім того, судом на сайті Судової влади України зроблено публікацію оголошення про розгляд даної справи. Відзиву на позовну заяву на адресу суду у встановлений законом строк відповідач не надіслав, заяви про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи не надав.
Третя особа державний виконавець Прудський Д.Л. повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення судової повістки, ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками на юридичну адресу Нікопольського відділу ДВС, пакет документів доставлений кур`єром суду. Причина неявки суду не відома, відзиву на позовну заяву на адресу суду у встановлений законом не надіслав.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
У відповідності до положень ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, оскільки відсутні заперечення позивача щодо заочного розгляду справи.
Розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Як встановлено судом, сторони перебували в шлюбі з 11.02.2006 року (а.с.4). Від даного шлюбу у них народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).Шлюбні стосунки між подружжям припинено, сторони проживають окремо, але в офіційному порядку шлюб не розірвано. Діти залишились проживати разом з матір`ю.
Судовим наказом, виданим 24.08.2023 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області по справі №182/2942/23, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2023 року і до повноліття дітей (а.с.8). ІНФОРМАЦІЯ_3 старший син ОСОБА_3 досяг повноліття, тому стягнення аліментів на його утримання припинено, а розмір аліментів за судовим наказом від 24.08.2023 року зменшився, і становить 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, оскільки аліменти стягуються з вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття.
Статтею 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Виплата аліментів на дитину є виключним правом дитини та обов`язком батьків до її повноліття, затвердженим законодавством України.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, що відповідає положенням ч.5 ст.183 СК України.
Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Такий висновок викладено у Постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.
Таким чином, виходячи з наведеного положення закону, при вирішення вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.
Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
З огляду на викладене вище, з урахуванням діючого законодавства, наявності обов`язку щодо матеріального забезпечення дитини з боку обох батьків, з урахуванням того, що відповідач є працездатним, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку та доходу відповідача підлягають задоволенню.
При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства для забезпечення поліпшення майнового становища дитини, а обставин, які б вказували на неможливість відповідача надавати таку допомогу судом не встановлено, ним самим не зазначено, його законні права та інтереси не порушуються та не погіршують його матеріальне становище.
Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.
Керуючись ст.ст. 75,84,180,181,182,192 СК України, ст.ст. 12,13,18,75,76,81,141,263-265,280, ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 , третя особа: державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прудський Дмитро Леонідович про збільшення розміру аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту набуття рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Судовий наказ, виданий 24.08.2023 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області у цивільній справі № 182/2942/23 (провадження №2-н/0182/772/2023) відкликати після набрання даним рішенням суду законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) , судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) на користь держави.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.
Суддя: О. В. Рунчева