Справа № 724/1562/25
Провадження № 2-др/724/5/25
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Гураль Л.Л.
за участю секретаря судового засідання: Мазної О.М.
розглянувши без повідомлення учасників справи заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Рукшинська сільська рада Дністровського району Чернівецької області про витребування майна із чужого незаконного володіння,-
ВСТАНОВИВ:
08.08.2025 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 48 000,00 грн., а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 605,60 грн.
Крім того, відповідно до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України під час судових дебатів представником позивача зроблено заяву, що позивач має понести додаткові витрати на сплату послуг за надання правничої допомоги. За розрахунками представника вартість таких послуг становить 48 000,00 грн.
Суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч. 4ст. 270 ЦПК України.
У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, прийшов до наступних висновків.
В судовому засіданні 30.07.2025р. представником позивача зроблено заяву про судові витрати, розмір яких буде підтверджений доказами протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 05.08.2025р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Рукшинська сільська рада Дністровського району Чернівецької області про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено.

Вирішено стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір за подання позову до суду в розмірі 11095,76 грн. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, то судом врахована заява представника позивача в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України про те, що докази на підтвердження понесених витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Крім того, судом встановлено, що 15.05.2025р. представник позивача подавав до суду заяву про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 16.05.2025р. була задоволена у повному обсязі.

За подання до суду заяви про забезпечення позову стороною позивача було сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч.3 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов задоволений повністю і під час ухвалення рішення суду від 05.08.2025р. не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 605,60 грн., сплачений за подання заяви про забезпечення позову, то заява представника позивача в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 звертає увагу на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137, частина 8 статті141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21).

Як вбачається з матеріалів справи, позивача у справі представляв адвокат Дубіцький А.В. на підставі ордеру від 25.04.2025р., який виданий на підставі договору про надання правничої допомоги від 08.04.2025р.

В позовній заяві представником позивача було зазначено про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 40 000,00 грн., однак загальний розмір залежатиме від кількості витраченого адвокатом часу.

На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу в суді представником позивача надано:

- договір про надання професійної правничої допомоги від 08.04.2025р., укладений між адвокатом Дубіцьким А.В. та ОСОБА_1 , та сторони визначили розмір гонорару 2000,00 грн. за одну годину роботи (п.3 розділу ІІІ договору);

- акт прийому-передачі наданих послуг від 07.08.2025р., підписаний сторонами із зазначенням детального опису наданої правової допомоги, кількості витраченого часу та вартості послуг в розмірі 48000,00 грн.;

- квитанцію №12 від 07.08.2025р. про отримання адвокатом Дубіцьким А.В. від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 48000,00 грн.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання.

У питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної палати Верховного Суду у справі №922/445/19, де серед іншого наголошено, що: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду у справах № 922/3436/20, № 910/7586/19 та № 910/16803/19.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) також акцентувала увагу на те, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Отже, суд при вирішенні питання зменшення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалося від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 487/4983/20.

Як вбачається з матеріалів справи, сума витрат на правничу допомогу, які ОСОБА_1 поніс у зв`язку із розглядом даної справи в суді становить 48000,00 гривень.

Вцілому, з вказаних документів вбачається, що позивач поніс витрати в суді на послуги адвоката в розмірі 48000,00 грн., які включали в себе підготовчий процес для розгляду справи в суді першої інстанції, формування та надіслання адвокатських запитів, підготовка заяв та клопотань про забезпечення позову та про витребування доказів, участь в судових засіданнях та час в дорозі до суду, підготовка заяви про відшкодування судових витрат.

Представник відповідача подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Заперечуючи проти заявленого позивачем до відшкодування розміру витрат на правничу допомогу, вказував на те, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48000,00 гривень є завищеною та неспівмірною з реальним обсягом такої допомоги у суді першої інстанції, часом витраченим на надання таких послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат та їх розумності, та просив врахувати фінансовий стан відповідачки, яка є особою з інвалідністю ІІІ групи.

Суд вважає зазначений позивачем розмір цих витрат надто завищеним.

Ураховуючи складність справи та виконаних адвокатом Дубіцьким А.В. робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, реальність надання адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), виходячи з конкретних обставин справи, а також за наявності клопотання про зменшення судових витрат з обґрунтуванням неспівмірності заявлених вимог, суд вважає, що визначений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 48000,00 грн. є завищеним, тому слід обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для справи до 28000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Дубіцького Анатолія Валентиновича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.), 28000,00 (двадцять вісім тисяч) гривень в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 14.08.2025р.

Суддя: Л. Л. ГУРАЛЬ