Єдиний унікальний номер 722/539/25
Номер провадження 2/722/265/25
01 липня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Суського О.І.
секретар судового засідання Сімак О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України, подану представником позивача Безверським Русланом Васильовичем до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою, -
Представник позивача Безверський Р.В. звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищезазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 20 травня 2024 року о 07 год. 00 хв. на А/Д М-30 347км., с.Селище Вінницької області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «DAF CF 440 FT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «MAS TRAILER TANKER» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 (власник авто ТОВ «Билайн») та автомобіля «DAEWOO» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який є відповідачем за цим позовом та особою відповідальною за шкоду заподіяну в результаті ДТП. Дані обставини ДТП відображені у постанові Літинського районного суду Вінницької області від 18.07.2024 року по справі №137/834/24, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до відповідальності. Зокрема, в результаті ДТП напівпричеп «MAS TRAILER TANKER» д.н.з. НОМЕР_2 отримав пошкодження, а його власник ТОВ «Билайн» зазнало матеріальних збитків. На час скоєння вказаного ДТП транспортний засіб «DAEWOO» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував відповідач, не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Про це свідчить відсутність інформації щодо страхування вказаного транспортного засобу в єдиній централізованій базі даних МТСБУ, доступ до якої є вільним в мережі Інтернет. Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована відповідачем потерпілій особі.
Відповідно до п.п. «а» п.41.1. ст..41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» (далі Закон), МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність. Право на отримання відшкодування від МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих мають потерпілі в ДТП особи, відповідальність яких була застрахована на час ДТП. Напівпричеп «MAS TRAILER TANKER» д.н.з. НОМЕР_4 , на час ДТП був забезпечений полісом №218941400. У зв`язку з настанням вищевказаної події, власник авто ТОВ «Билайн» з метою отримання відшкодування звернулось до МТСБУ із відповідною заявою про виплату відшкодування .
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 року дана позовна заява передана до провадження судді Суського О.І.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 06.03.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копію позовної заяви з додатками.
Визначено відповідачам строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст.178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст.179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.
Відповідачем ОСОБА_1 копію ухвали суду від 06.03.2025 року та копію позовної заяви з додатками не було отримано. Вказані документи направлялися відповідачу за адресою місця реєстрації. Конверт з копією ухвали про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов, які направлялися відповідачу за адресою місця реєстрації, повернувся до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Станом на день ухвалення рішення відповідач ОСОБА_1 своїм правом не скористався, відзив на позов не подав, жодних заяв, клопотань з процесуальних питань, пояснень з приводу позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій іншій формі від відповідача на адресу Сокирянського районного суду Чернівецької області не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити позицію відповідача ОСОБА_1 щодо предмету спору.
Представник позивача, в судове засідання не з`явився, однак представником позивача до суду була надіслана заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечують проти винесення заочного рішення у випадку неявки відповідача.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, будучи повідомлений про час, день та місце розгляду справи належним чином; відомостей про поважність причин неявки до суду не надав.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3, 4 п.5 ст.12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 18 липня 2024 року, що набрала законної сили 30.07.2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, оскільки останній, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, вчинив ДТП та залишив її місце.
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , на час дорожньо-транспортної пригоди не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується роздруківкою з веб-сайту станом на 20.05.2024 року.
Як вбачається із копії заяви від 21.05.2024 року, потерпіла особа ТзОВ «Билайн» звернулося до МТСБУ про страхове відшкодування внаслідок ДТП.
Відповідно до копії Полісу № ЕР-218941400 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підтверджується, що транспортний засіб «MAS TRAILER TANKER 2 MAS», тип Е, д.н.з. НОМЕР_2 та Полісу № ЕР-218481909 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підтверджується, що транспортний засіб «DAF CF 440 FT», тип С2, д.н.з. НОМЕР_1 , мав укладений, чинний поліс ПрАТ "Страхова Група «ТАС»", станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який зазнав пошкоджень серії НОМЕР_5 , власником транспортного засобу «MAS TRAILER TANKER 2 MAS», тип Е, д.н.з. НОМЕР_2 , є ТОВ "Билайн".
Матеріали справи містять ремонтну калькуляцію №92-D/14/62 від 20.05.2024 року в яких відображені вартість ремонту з врахуванням фізичного зносу.
Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.
Відповідно до положень пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до пункту 39.1 статті 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.
Статут МТСБУ затверджується зборами засновників (членів) МТСБУ, погоджується з Уповноваженим органом та реєструється відповідно до вимог законодавства.
МТСБУ не може виступати засновником чи співзасновником юридичних осіб, що займаються підприємницькою діяльністю та/або мають на меті одержання прибутку.
Відповідно до пункту 41.4. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.
Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Моторне (транспортне) страхове бюро України після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (підпункт 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Отже, суб`єкт, до якого Моторне (транспортне) страхове бюро України може заявити регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV, є чітко визначеним. Коли МТСБУ виплатило відшкодування через те, що шкоду заподіяв транспортний засіб, власник (водій) якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (тобто, коли зробило виплату на підставі підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV), воно набуває право на регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, бо саме він відповідальний за невиконання обов`язку зі страхування своєї цивільно-правової відповідальності.
Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).
Такої ж правової позиції дотрималась Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 16.11.2016 року у справі за № 6-2188цс16.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Положеннями частини 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.
Згідно з пунктом 40.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Тобто, у МТСБУ є всі наявні правові підстави для відшкодування понесених витрат з винуватця, які були пов`язані з розглядом страхового випадку, що також підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, Постановою від 30.03.2020 року по справі №619/156/20.
За таких обставин, позивач надав докази виникнення права зворотної вимоги до відповідача, як до винної особи, яка вчинила дорожньо-транспорту пригоду в розмірі понесених витрат.
Відповідачем будь-яких доказів на спростування розрахунку шкоди чи обов`язку щодо її відшкодування не надано.
Також, відповідачем не надано і доказів того, що на момент ДТП він мав поліс обов`язкового страхуванні цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: