Справа № 573/1507/25
Номер провадження 2/573/453/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Федорченко Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Дружба 6» про стягнення заборгованості за договором оренди,

УСТАНОВИВ:

24 липня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що позивачці в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка на праві власності належить земельна ділянка площею 3,1149 га з кадастровим номером :03:002:0045 та земельна ділянка площею 3,1150 га з кадастровим номером :03:002:0201. Вказує, що за життя чоловік позивачки 14 квітня 2014 року уклав із ПП «ДРУЖБА» договори оренди вказаних земельних ділянок, на підставі якого у оренду передано зазначені вище земельні ділянки. 31 липня 2017 року між позивачкою та відповідачем підписані додаткові угоди до зазначених вище договорів оренди. Згідно з додатковими угодами до договорів орендна плата встановлена у розмірі 12577,49 грн за повний рік користування кожною земельною ділянкою. Однак, відповідач у 2024 році орендну плату не сплачував. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з орендної плати за 2024 рік у сумі 30554,98 грн та пеню в сумі 15097,20 грн, а також судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 25 липня 2025 року відкрито провадження і справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 21).

06 серпня 2025 року представник відповідача ПП «Дружба 6» - адвокат Литвиненко Д.Г. надіслала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що відповідач підтверджує, що має не виплачену заборгованість з орендної плати перед позивачкою, однак частково не погоджується із заявленим позивачем розміром позовних вимог у частині нарахування та утримання ПДФО і ВЗ. Вказує, що відповідно до п.п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається, виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Аналогічна норма передбачена і у додаткових угодах до договорів оренди, відповідно до якої, орендна плата виплачується орендарем у встановленому у п. 4.1. цього договору розмірі за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших податків, обчислених (нарахованих та утриманих) згідно з вимогами чинного податкового законодавства. Отже, відповідач при виплаті орендної плати зобов`язаний із передбаченої договором суми орендної плати 15 277,49 грн утримати ПДФО у розмірі 2749,95 грн та ВЗ у розмірі 229,16грн. Залишок до сплати безпосередньо позивачці становить 12 298,38 грн. Крім того, вказує, що у позовній заяві правильно зазначено, що прострочення виплати орендної плати за 2024 рік виникло 31 грудня 2024 року, позовна заява була подана 24 липня 2025 року, однак позивачкою для обрахунку взято період заборгованості 366 днів, а тому відповідач не погоджується з розміром вимоги про стягнення пені в загальній сумі 15 097,20 грн, оскільки загальний розмір пені становить 5 195,12 грн. Представник відповідача також просить зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката з огляду на малозначність даної справи, її незначну складність та ціну позову. Посилаючись на викладені вище обставини, остання просить суд вимоги позивачки про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити частково з урахуванням відзиву (а. с. 31-32).

07 серпня 2025 року від представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Матюхи Д.М. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній вказує, що розмір витрат на правову допомогу є обґрунтованим та відповідає обсягу фактично затраченому часу (а. с. 34).

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Матюха Д.М. не прибули. Останній подав заяву про розгляд справи у їх з позивачкою відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити (а. с. 37).

Представник відповідача ПП «Дружба 6» Литвиненко Д.Г. у судове засідання не прибула, у відзиві на позовну заяву просила розглянути справу без участі представника відповідача (а. с. 31-32).

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 14 квітня 2014 року між ПП «Дружба 6» та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, на підставі якого останній передав відповідачу в оренду належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,115 га з кадастровим номером :03:002:0201, в тому числі: 3,115 га ріллі. Договір укладено строком на 5 років (а. с. 25).

Указаним договором установлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становить 101931,48 грн. Розмір орендної плати встановлено у розмірі не менше 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та на дату укладення договору складає 4077,26 грн. Відповідно до Податкового кодексу України орендар виступає податковим агентом орендодавця щодо його доходу (орендної плати) від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня поточного року.

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Крім того, п. 9 договору оренди землі передбачено, що орендна плата у розмірі, що перевищує вказаний вище, виплачується орендодавцеві за умови його письмового погодження. Сума, на яку може бути збільшений розмір орендної плати залежить від загального-фінансово-економічного стану орендаря, розміру індексації вартості землі, цінової політики в сільськогосподарській галузі економіки, в тому числі від вартості продукції, яку вирощує на орендованих землях орендар, а тому розмір збільшення орендної плати не є постійним. Внесення орендної плати в збільшеному розмірі не є зміною умов договору та не підлягає державній реєстрації. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи (а. с. 25).

Крім того, 14 квітня 2014 року між ПП «Дружба 6» та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, на підставі якого останній передав відповідачу в оренду належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,1149 га з кадастровим номером :03:002:0045, в тому числі: 3,1149 га ріллі. Даний договір містить аналогічні умови, зазначені у вказаному вище договорі оренди, укладеному відносно земельної діляни площею 3,115 га з кадастровим номером :03:002:0201 (а. с. 26 зв - 27).

У матеріалах справи також містяться додаткові угоди від 31 липня 2017 року до вказаних вище договорів оренди землі б/н від 14 квітня 2014 року. Зі змісту вказаних додаткових угод випливає, що позивачка ОСОБА_1 передала в оренду відповідачу зазначені вище земельні ділянки, належні їй на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко О.І. 22 липня 2017 року, та витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 92612399 та 92612893 відповідно), виданих 22 липня 2017 року. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, які передаються в оренду за цими додатковими угодами, становить 152774,90 грн за кожну. Угоду укладено строком до 31 грудня 2025 року, перебіг якого за взаємною згодою та домовленістю сторін починається з дня проведення державної реєстрації права оренди за цим договором. Орендна плата за договором за користування земельних ділянок установлюється за погодженням сторін у розмірі 15277,49 грн за один повний рік користування земельною ділянкою, що у відсотковому співвідношенні становить 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної у п. 2.4 даного договору. Орендна плата виплачується орендарем у встановленому п. 4.1 цього договору розмірі за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших податків, обчислених (нарахованих та утриманих) згідно з вимогами чинного податкового закондавства. Орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця у строк до 30 грудня поточного року користування. У разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочення платежу (а. с. 7 зв. - 8, 9 зв. 13).

09 травня 2025 року позивачка письмово зверталася до відповідача з приводу несплати коштів за договором оренди та повернення їй земельних ділянок після завершення строку дії додаткових угод до договору оренди землі (а. с. 14).

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Пунктом «в» частини першої статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

За змістом статей 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

За положеннями ст. 23 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

У відзиві відповідача зазначено, що ПП «Дружба 6» підтверджує, що має не виплачену заборгованість з орендної плати перед позивачем, однак частково не погоджується із заявленим позивачем розміром позовних вимог в частині нарахування та утримання ПДФО і ВЗ, що узгоджується зі змістом п.4.1. додаткових угод до договорів оренди, відповідно до яких, орендна плата виплачується Орендарем у встановленому у цього договору розмірі за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших податків, обчислених (нарахованих та утриманих) згідно з вимогами чинного податкового законодавства.

Отже, відповідач, при виплаті орендної плати зобов`язаний із передбаченої договором суми орендної плати за кожною земельною ділянкою здійснити утримання ПДФО у розмірі 18% та військовий збір у розмірі 1,5%, а саме 15277,49 грн (15277,49 х18%)- (15277,49 х 1,5%) = 12298,38 грн.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки документально підтверджену суму заборгованості з орендної плати за 2024 рік за кожною додатковою угодою від 31 липня 2017 року до вказаних вище договорів оренди землі б/н від 14 квітня 2014 року у сумі 12298,38 грн, а загалом 24596,76.

Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 15097,20 грн за обома земельнити ділянками, розраховану за 366 календарних днів з сум орендної плати з урахуванням ПДФО та військового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як установлено судом, у 2024 році розмір орендної плати після відрахування ПДФО та військового збору за кожною земельною ділянкою становить 12298,38 грн.

Однак, відповідно до п. 4.3 додаткових угод від 31 липня 2017 року до договорів оренди землі б/н від 14 квітня 2014 року орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця у строк до 30 грудня поточного року користування. У разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений договорами, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочення платежу.

Отже, у зв`язку з несвоєчасною сплатою орендної плати за вказаними вище договорами оренди землі та додатковими угодами до них відповідач повинен сплатити позивачу пеню за період з 31 грудня 2024 року по 24 липня 2025 року у загальному розмірі 2091,24 грн за кожною додатковою угодою до договорів оренди землі.

За 31 грудня 2024 року сума пені становить 9,07 грн, виходячи зі розрахунку: 12298,38 грн х (2х13,5:366) х 1/100.

За період з 01 по 23 січня 2025 року сума пені становить 209,24 грн, виходячи із розрахунку: 12298,38 грн х (2х13,5:365) х 23/100.

За період з 23 січня по 06 березня 2025 року сума пені становить 410,39 грн, виходячи із розрахунку: 12298,38 грн х (2х14,5:365) х 42/100.

За період з 07 березня по 24 липня 2025 року сума пені становить 1462,34 грн, виходячи із розрахунку: 12298,38 грн х (2х15,5:365) х 140/100.

Отже, стягненню з ПП «Дружба 6» на користь ОСОБА_1 підлягають 24596,76 грн заборгованості з орендної плати, обрахованої з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів, за 2024 рік та пені за невиплату орендної плати за 2024 рік за період з 31 грудня 2024 року по 24 липня 2025 року у загальній сумі 4182,08 грн, а всього 28778,84 грн.

Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 1211,20 грн та 6000 грн витрат на правничу допомогу.

До позову долучені платіжна інструкція про сплату судового збору, договір про надання правничої допомоги від 17 липня 2025 року, розрахунок гонорару на відшкодування витрат на правничу допомогу згідно з договором про надання правової допомоги б/н від 17 липня 2025 року в інтересах ОСОБА_1 , акт здачі-приймання послуг від 23 липня 2025 року за договором про надання правової допомоги б/н від 17 липня 2025 року та ордер про надання правової допомоги, виписаний на підставі договору від 17 липня 2025 року про надання правничої допомоги адвокатом Матюхою Д.М., товарний чек №1 від 23 липня 2025 року про отримання ОСОБА_4 коштів у сумі 6000 грн (а. с. 15-17).

У позовній заяві однією з вимог вказано стягнення з відповідача судового збору та 6000 грн витрат на правничу допомогу (а. с. 4).

Наявний у матеріалах справи розрахунок гонорару на відшкодування витрат на правничу допомогу згідно з договором про надання правової допомоги б/н від 17 липня 2025 року, містить перелік виконаних робіт, вартість виконаної роботи, яка становить 6000 грн, що узгоджується зі змістом договору від 17 липня 2025 року про надання правничої допомоги (а. с. 15-17).

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачкою доведено, що на правничу допомогу вона витратила 6000 грн.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30.09.2009 №23-рп/2009 зазначив, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, у судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 вказаного Закону).

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У постановах Верховного Суду від 18.12.2017 у справі №910/4881/18, від 09.11.2022 у справі №127/15014/20 зроблено висновок про те, що суд може зменшити витрати на професійну правничу допомогу лише на підставі клопотання сторони, оскільки обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат (ч. 9 ст. 139 ЦПК України).

Враховуючи малозначність та типовість справи, обсяг та характер наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, та з урахуванням клопотання відповідача щодо зменшення заявлених витрат на правничу допомогу, суд вважає, що понесені витрати позивачем є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатами обсягом послуг, є явно завищеними та не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000 грн.

Окрім того, відповідно до частини 1, пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Отже, розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки пропорційно задоволеним позовним вимогам, становить 2654,71 грн (28778,84 грн х 100% : 45652,18 грн х 4211,20 грн : 100% = 2654,71 грн).

Керуючись статтями 141, 258, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного підприємства «Дружба 6» (Сумська область, Сумський район, с. Марківка, вул. Центральна, ) задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Дружба 6» на користь ОСОБА_1 28778 (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 84 копійки, з яких: 24596,96 грн - заборгованість з орендної плати за 2024 рік; 4182,08 грн - пеня за невиплату орендної плати за 2024 рік за період з 31 грудня 2024 року по 24 липня 2025 року.

Стягнути з Приватного підприємства "Дружба 6" на користь ОСОБА_1 2654 грн 71 коп. судових витрат.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя