КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-зз/947/106/25
УХВАЛА

11.08.2025 року

Суддя Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали справи за клопотанням ОСОБА_1 , подану адвокатом Гузь Григорієм Васильовичем, про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу та поділ майна,

В С Т А Н О В И В:

06.08.2025 року до Київського районного суду міста Одеси, через систему «Електронний суд» надійшло ОСОБА_1 , подану адвокатом Гузь Григорієм Васильовичем, про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу та поділ майна.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаним клопотанням розподілено судді Калініченко Л.В.

В обґрунтування заявленого, ОСОБА_1 вказала, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу та поділ майна, в рамках якої 26.08.1998 року ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси з метою забезпечення позову було накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 помер, та після його смерті заявниця звернула до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Проте, як вказує заявниця, нотаріус повідомила останній, що на майно АДРЕСА_1 накладений арешт, на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси, від 26.08.1998 року без зазначення номеру справи.

Враховуючи викладене, заявниця просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси, від 26.08.1998 року, так як накладені обмеження перешкоджають їй як спадкоємцю померлого ОСОБА_3 , реалізувати свої права на прийняття спадщини.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

У відповідності до ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову зокрема за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Отже, за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі № 759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі № 757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20), від 25 травня 2023 року у справі № 334/1250/22 (провадження № 61-12728св22).

Вказані висновки також підтверджені постановою Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 року по справі №727/3071/23.

Дані обставини також відображені у абз. 4 п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (ч. 3 ст. 154 ЦПК України). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч. 4 ст. 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Отже, звернення до суду з відповідним клопотанням в порядку статті 158 ЦПК України можливо виключно учасником справи в межах відповідної цивільної справи.

Згідно з ч. 1 ст.183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі.

Оглянувши заяву, судом встановлено, що заявником не зазначено номер справи в рамках якої ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 26.08.1998 року накладено арешт на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, з доданих до заяви документів, а саме з відповіді Київського районного суду міста Одеси від 21.07.2025 року вбачається, що за перевіркою алфавітних покажчиків за 1998 рік, встановлено, що справа, учасником якої були ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в архіві суду не знайдено.

За наслідком чого, вищевикладені обставини виключають розгляд заяви по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі вищевикладеного, оскільки клопотання про скасування заходів забезпечення позову подано без додержання вимог викладених у ст. 183 ЦПК України, останнє підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Суд одночасно враховує, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, належним способом захисту заявника є пред`явлення відповідного позову про звільнення майна з-під арешту.

Керуючись ст. 10, 158, 182 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , подану адвокатом Гузь Григорієм Васильовичем, про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу та поділ майна повернути заявникові.

Роз`яснити заявникові, що заявник не позбавлений права пред`явити відповідний позов про звільнення майна з-під арешту.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Суддя Калініченко Л. В.