справа № 369/4662/24
головуючий у суді І інстанції Янченко А.В.
провадження № 22-ц/824/4317/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (надалі по тексту - позивач, кредитодавець) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі по тексту - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.01.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1145-0301.

Зазначений кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А3737, для підписання кредитного договору № 1145-0301 від 23.01.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 8 000 грн; строк кредитування - 300 днів; заявлений строк - 18 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день.

Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту, кредитодавець додав до цієї позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів, а саме копію витягу з реєстру банків та копію довідки про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи.

Позивач стверджує, що відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався своїм правом протягом 21 календарного дня з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Відповідач всупереч умовам кредитного договору порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору.

Станом на 26.02.2024 року, загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять: 40 000 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом 8 000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 32 000 грн.

Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткове списання заборгованості.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1145-0301 від 23.01.2023 року, у розмірі: 40 000 грн, що складається з: 8 000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 32 000 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами та стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1145-0301 від 23.01.2023 року, у розмірі: 11 600 грн та сплачений судовий збір у розмірі 702,49 грн.

В інших позовних вимогах відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 8 000 грн відповідачеві (позичальнику) підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1145-0301 від 23.01.2023 року.

Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з відповідача 32 000 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Аналіз норм чинного законодавства, дає підстави для висновку про те, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим. Визначаючи предмет договору відкриття кредитної лінії № 1145-0301 від 23.01.2023 року, пунктом 2.3 кредитного договору сторони обумовили сукупну вартість кредиту лише у розмірі 11 600 грн, яка включає 8000 грн суми кредиту та 3600 грн процентів за користування кредитними коштами. Термін повернення кредитних коштів (заявлений строк користування кредитом) складав до 09.02.2023 року. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 1145-0301 від 23.01.2023 року на загальну суму 11 600 грн (8 000 грн заборгованість за кредитом + 3 600 грн нарахованих процентів за користування кредитом).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подало апеляційну скаргу, якій просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1145-0301 від 23.01.2023 року у розмірі 40 000 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8 000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 32 000 грн, а також покласти на відповідача судові витрати, пов`язані із розглядом апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 4.8 кредитного договору строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту - 18.11.2023 року.

Тому вважає, що суд першої інстанції помилково зазначив в оскаржуваному рішенні, що строк договору становить 18 днів, а не 300 календарних днів (до 18.11.2023 року) згідно п. 4.8 договору, що є прямою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Крім того, наголошував, що позивач має законне право на нарахування процентів (згідно п. 4.6 та 10.1 кредитного договору) протягом строку договору, що визначені у п. 4.8 кредитного договору, що останнім і було здійснено та відображено у розрахунку заборгованості. Водночас відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.

Вважає твердження суду першої інстанції, що умовами кредитного договору передбачено нарахування неправомірно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором відповідно п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не відповідає дійсності та є помилковим зі сторони суду першої інстанції, оскільки проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст. ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦЦК України та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором у розумінні п. 5. ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак рішення у частині зменшення розміру відсотків до 3 600 грн підлягає скасуванню та ухваленні нового рішення, про стягнення з ОСОБА_1 32 000 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами (з врахуванням застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс»).

На переконання апелянта суд першої інстанції помилково ототожнено, що проценти за користування кредитом, згідно п. 4.6 та п. 10.1 кредитного договору, що нараховуються протягом строку договору (п. 4.8 кредитного договору) є неустойкою (пенею) у разі невиконання (порушення, прострочення) зобов`язань боржником за кредитним договором, в зв`язку з чим помилково (незаконно) прийнято рішення про несправедливе нарахування відповідачу ОСОБА_1 процентів за кредитом.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги в частині стягнення процентів за кредитним договором, вказував на те, що відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 8 000 грн; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 18 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день.

Водночас базовий період - це строк протягом якого боржник (позичальник) бажає сплачувати саме процент за користування кредитом ( в даному випадку - 18 днів), який він сам обирає при заповненні заявки на отримання грошових коштів. А строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти, якими він може користуватися ( в даному випадку - 300 днів до 18.11.2023 року).

Тобто, між сторонами погоджено строк кредитування згідно з п. 4.8 договору, а саме 300 календарних днів (до 18.11.2023 року), протягом якого позивач має право нараховувати проценти за користування кредитом, розмір яких визначено в п.п. 4.6 та 10.1 договору, а відтак судом першої інстанції помилково (незаконно) було визначено, що строк коли позивач має право нараховувати проценти за користування кредитом є саме 18 днів, а не 300 календарних днів, як це визначено згідно умов договору, що мало наслідком ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Зазначав також, що вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився з ними.

Щодо правової позиції відповідача.

Станом на день ухвалення постанови апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Як вбачається з наданої інформацію Управлінням обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрований за вказаною адресою 26.11.2002 року (а.с. 48).

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Апеляційний суд направляв на зареєстровану адресу відповідача повідомлення разом з копіями ухвали про призначення розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційної скарги та доданих до неї документів.

Відповідач кореспонденцію суду не отримав, надіслана апеляційним судом кореспонденція повернулася до суду з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою», що підтверджується трекінгом АТ «Укрпошта» 858.

Таким чином, апеляційний суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасника справи про її розгляд.

Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (надалі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.

Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу.

Це передбачено пунктами 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270.

Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи.

Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за місцем реєстрації), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, апеляційний суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

За змістом ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що 23.01.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1145-0301 (а.с. 10-22).

Відповідно до п. 2.2 договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня. Строк кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 2.3 договору дата видачі кредиту - 23.01.2023 року, сума кредиту 8 000 грн, нараховані проценти за користування кредитом 3 600 грн.

Відповідно до п. 2.4 договору мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника.

Відповідно до п. 4.1 договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту - 8 000 грн, дата надання/видачі кредиту - 23.01.2023 року.

Відповідно до п. 4.2 договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Інціціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору,здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договорк та надіслання позичальнику примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту.

Відповідно до п. 4.6 договору нарахування процентів за користування кредитом встановлено стандартну процентну ставку в розмірі 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за Промо-ставкою та/або зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).

Відповідно до п. 4.8 договору строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, 300 календарних днів (до 18.11.2023 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Подовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника.

Таким чином, кредитним договором визначено строк його дії до 18.11. 2023 року.

Відповідно до п.п. 4.9, 4.10 кредитного договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 756 335,00%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 80 000 грн, що включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом у розмірі 72 000 грн.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщонеустойка буде нарахована кредитодавцем) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 4.8 цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця.

Відповідно до п. 11.1, 11.3.1 договору, позичальник даним підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі його умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Позичальник підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. ст. 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

З умовами кредитного договору, зокрема, з розміром відсотків, які були визначені сторонами у кредитному договорі № 1145-0301від 23.01.2023 року відповідач погодився шляхом накладення електронного підпису.

Отже, розмір відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування узгоджено сторонами договору, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту № 1145-0301 від 23.01.2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснило видачу кредитних коштів відповідачу у розмірі 8 000 грн, за допомогою системи LiqPay, платіж № , на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с. 27), що підтверджується також довідкою АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів (а.с. 32).

Отже, кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно з умов кредитного договору.

В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та допустив заборгованість, яка згідно з розрахунку, станом на 26.02.2024 року складає у загальному розмірі 79 280 грн, з яких: 8 000 грн прострочена заборгованість за кредитом (основний борг), 71 280 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 33-35).

Разом з тим кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 39 280 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 40 000 грн.

Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1145-0301 від 23.01.2023 року, у розмірі 40 000 грн, з яких 8 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 32 000 грн - прострочена заборгованість з нарахованими процентами та судові витрати.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем належними і допустимими доказами не спростований. Отже, ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно останнім не сплачується.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що позивач не мав права нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, оскільки у договорі кредитної лінії №1145-0301 від 23.01.2023 року п. 4.8 договору встановлено строк кредитування - 300 днів, а 18 днів - це базовий період, тобто строк протягом якого боржник (позичальник) сплачує саме відсотки за користування кредитом, який він сам обирав при заповнені заявки на отримання грошових коштів.

Також, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач включив у договір із споживачем умови, які є несправедливими щодо нарахувань відсотків, оскільки суд першої інстанції помилково ототожнив проценти за користування кредитом, що регулюються ст.ст. 625, 1050 ЦК України та нараховуються протягом строку договору та компенсацію (штраф, пеня) за невиконання зобов`язання за договором.

Щодо доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, на змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення підлягають виконанню (правовий висновок, викладений у Постанові ВП ВС від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18)).

Оскільки, договір № 1145-0301 від 23.01.2023 року, яким визначені умови кредиту є правомірним в силу статті 204 ЦК України, сторонами не оспорений, судом не визнаний недійсним повністю або частково, то всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення підлягають виконанню.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні простроченої заборгованості за нарахованими процентами не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову в цій частині повністю.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6 056 грн, що складається з судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн (а.с. 9), а також сплачений судовий збір при подачі апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн (а.с. 74).

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 простроченої заборгованості за нарахованими процентами скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині стягнення з ОСОБА_1 простроченої заборгованості за нарахованими процентами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» прострочену заборгованість за нарахованими процентами за кредитним договором № 1145-0301 від 23 січня 2023 року у розмірі 32 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2 422 грн 40 коп. та апеляційної інстанції у розмірі 3 633 грн 60 коп., а всього 6 056 грн.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», , адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська