Провадження № 6/643/218/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025

11 серпня 2025 року місто Харків

Салтівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Мовчан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі представника Єгорової Наталії Миколаївни, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний виконавець Кудряшов Дмитро В`ячеславович, про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Єгорова Н.М. звернулася до суду із заявою, якою просить замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у виконавчому провадженні №66026419 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з примусового виконання рішення №643/12406/16-ц.

Заява мотивована тим, що 29.06.2010 ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого Банк відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором ML-701/347/2008 від 05.06.2008, в результаті чого до останнього перейшли всі права щодо права вимоги до боржника ОСОБА_2 за зазначеним кредитним договором. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.06.22017 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-701/347/2008 від 05.06.2008 на загальну суму 1327711,64грн. Постановою Харківського апеляційного суду від 12.05.2021 рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2017 скасовано та позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість станом на 29.06.2010 в сумі 3158,83 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 84753грн. та судові витрати в сумі 1109,55грн. Відпродано до Інформації з АСВП стосовно боржника ОСОБА_2 07.07.2021 відкрито виконавче провадження у приватного виконавця Кудряшова Д.В. за №66026419, стягувачем за яким є ТОВ «ОТП Факторинг Україна». 08.08.2024 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу №08/2024/З-ДФ. Відповідно до умов даного договору та Додатку №1 до договору «Реєстр боржників» відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в том числі і за кредитним договором № ML-701/347/2008 від 05.06.2008. На виконання умов договору факторингу у подальшому сторонами укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 08.08.2024. Відповідно до Витягу із Державного реєстру фінансових установ від 20.03.2024 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання послуг з факторингу, надання коштів та банківських металів у кредит.

Розгляд заяви представник заявника просить здійснити без його участі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, будучи повідомленим належним чином та своєчасно про день, час та місце розгляду справи.

Неявка в судове засідання сторін по справі, не є перешкодою для розгляду заяви у відповідності до правил ч.3 ст. 442 ЦПК України.

Суд, вивчивши доводи заяви, надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі

Так, судом встановлено, що 29.06.2010 ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого Банк відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором ML-701/347/2008 від 05.06.2008, в результаті чого до останнього перейшли всі права щодо права вимоги до боржника ОСОБА_2 за зазначеним кредитним договором.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.06.22017 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-701/347/2008 від 05.06.2008 на загальну суму 1327711,64грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12.05.2021 рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2017 скасовано, позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість станом на 29.06.2010 в сумі 3158,83 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 84753грн. разом із судовими витратами в сумі 1109,55грн.

Відповідно до Інформації з АСВП стосовно боржника ОСОБА_2 07.07.2021 відкрито виконавче провадження у приватного виконавця Кудряшова Д.В. за №66026419, стягувачам за яким є ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

08.08.2024 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу №08/2024/З-ДФ.

Відповідно до умов даного договору та Додатку №1 до договору «Реєстр боржників» відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в том числі і за кредитним договором № ML-701/347/2008 від 05.06.2008.

08.08.2024 на виконання умов договору факторингу подальшому сторонами укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки.

Відповідно до Витягу із Державного реєстру фінансових установ від 20.03.2024 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання послуг з факторингу, надання коштів та банківських металів у кредит.

Такі обставини підтверджено копіями заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2017, постанови Харківського апеляційного суду від 21.05.2021, договору факторингу №08/2024/З-ДФ від 08.08.2024, Додатку №1 до договору факторингу від 08.08.2024 Реєстру боржників, договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 08.08.2024, Додатку №1 до договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 08.08.2024, Додатку №5 до договору факторингу від 08.08.2024 з переліком договорів відступлення прав вимоги, відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 02.06.2025, платіжної інструкції №9401 від 20.08.2024, Витягу із Державного реєстру фінансових установ (а.с.1-16, 25-42).

Якщо керуватися Європейськими принципами оцінки доказів, то часто в рішеннях Європейського суду з прав людини можна зустріти такий стандарт доказування, як баланс ймовірностей. У справі «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» від 23.08.2016 p. ЄСПЛ зазначає, що на відміну від кримінального процесу, де основним стандартом оцінки доказів є формулювання «поза розумним сумнівом», цивільному процесі закон не вимагає цього високого стандарту. Суддя повинен вирішити справу з огляду на баланс ймовірностей. Суддя повинен вирішити, чи з огляду на надані докази, а також правдивість тверджень заявника, ймовірно, що вимога цього заявника - є достовірною. Такий підхід позбавляє оцінку доказів абстракції, а її критерії становлять чіткий і злагоджений механізм.

Заявником на підтвердження вищенаведених фактів, як доказ надано копії Договорів відступлення права вимоги з додатками, які відповідають нормам чинного законодавства. В судовому порядку недійсними не визнані, а тому не суперечать нормам чинного законодавства України.

Далі, згідно положень п.1, ч.2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків - є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, відступлення прав вимоги - є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину та допускається протягом усього часу існування зобов`язання.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така зміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статі 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового Кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст. 516 ЦК України), водночас, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги (ст. 519 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20.11.2013 № 6-122цс13.

Отже, підставою для зміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме, замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчого провадження чи за інших підстав.

Верховний Суд при розгляді справи: №6-1355/10 (за заявою про заміну сторони виконавчого провадження) здійснив висновок про те, що задовольняючи заяву ТОВ "Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором факторингу є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, при цьому, заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження, а так/само, норма статті 442 Цивільного процесуального кодексу України має імперативний характер (звертаючись до Академічного тлумачного словника 1970 1980р., термін «імперативний» - пояснюється, як такий, який вимагає беззастережного підпорядкування, реагування, виконання, наказовий), оскільки, її нормами прямо визначено правило поведінки, а саме, право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінити сторону виконавчого провадження лише у відкритих виконавчих провадженнях чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із ЗУ «Про виконавче провадження».

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (ч.1 ст. 18 ЦПК України).

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №643/4902/14-ц, від 31.10.2018 у справі №201/8548/16-ц та від 15.08.2018 у справі №190/2119/14-ц.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги позицію Верховного Суду, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу, оскільки, без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 2- 3897/10, від 05 грудня 2018 року в справі № 643/4902/14-ц, від 31 жовтня 2018 року в справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року в справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), а також постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Вказана позиція підтримана 19 жовтня 2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 2-1105/10, провадження №61- 19386св21 (ЄДРСРУ № 106940349), оскільки, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

За таких обставин, суд, враховуючи встановлене судом, надані стороною заявника докази на підтвердження вимог заяви, практику Європейського Суду, позицію Верховного Суду, дійшов висновку про обґрунтованість заяви, а тому у суду є правові підстави для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження»,

п о с т а н о в и в:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі представника Єгорової Наталії Миколаївни, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний виконавець Кудряшов Дмитро В`ячеславович, про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінити стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8; код ЄДР 42649746; IBAN: НОМЕР_1 в АТ «Сенс Банк») у виконавчому провадженні №66026419 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з примусового виконання рішення №643/12406/16-ц.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Салтівський районний суд міста Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя О.О. Сугачова