Справа 932/8721/25
Провадження № 2з/932/63/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

28 липня 2025 року місто Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Цитульський В.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стасенка А.А. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, яка була розподілена для розгляду судді Цитульському В.І.

Разом з позовною заявою подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачці, а саме земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер якої :02:001:0250, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, розташований за вищезазначеною адресою.

Заява обґрунтована тим, що позовні вимоги стосуються стягненню боргу у значному розмірі, у зв`язку із чим відповідач з метою ухилення від виконання зобов`язання за договором позики вчинятиме дії щодо відчуження майна, що перебуває у її власності.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення позову та додатки до неї, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 20 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

При вжитті заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту, власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Накладення арешту на майно не завдає шкоди та збитків відповідачу, не позбавляє його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 910/4777/21, від 11.12.2023 у справі № 922/3528/23, від 17.06.2022 у справі № 908/2382/21.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

З наведеного вбачається, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Предметом позову є стягнення грошових коштів за договором позики.

Вказані позивачем обставини вказують на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль. У разі передачі майнових прав на спірне майно іншій особі, виникає очевидна небезпека заподіяння шкоди позивачу до ухвалення рішення в цивільній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Викладені обставини, враховуючи положення ст.151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

З метою охорони матеріально-правових інтересів позивача, суд вважає необхідним вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача у вигляді земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер якої :02:001:0250, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, розташований за вищезазначеною адресою.

Керуючись ст.149-153, 157, 353-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стасенка А.А. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер якої :02:001:0250 та житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 та належать відповідачці ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 28 липня 2025 року.

Суддя В.І. Цитульський