ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/598/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Котенко Р. В.,

за участю секретаря судового засідання Троцковець К. В.,

за участю учасників справи не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2025 року до Дарницького районного суду м. Києва заявником ОСОБА_1 подана заява про встановлення факту смерті його батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ Луганської області, на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ Луганської області помер батько заявника - ОСОБА_2 . Факт його смерті підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії 43 № 201250170, виданим 17.03.2025 державною бюджетною установою «Луганська республіканська клінічна лікарня», а також свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 26 березня 2025 року 99400005 Ленінським відділом запису актів цивільного стану м. Луганська департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Проте, враховуючи, що м. Луганськ Луганської області визнано тимчасово окупованою територією, отримати документи, що підтверджують факт смерті батька заявника - ОСОБА_2 , зокрема, свідоцтво про смерть, за зразками чинного законодавства України у позасудовому порядку є неможливим. Встановлення факту смерті батька на тимчасово окупованій території Українинеобхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть відповідно до чинного законодавства України та оформлення заявником спадщини, що залишилась після смерті його батька.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2025 року заяву було передано для розгляду судді Котенко Р. В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31 липня 2025 року у справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду на 04 серпня 2025 року о 12 год. 00 хв.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

30 липня 2025 року заявник подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання свого представника не направила.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком заявника ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується: свідоцтвом про народження заявника, серії НОМЕР_2 , виданим 07 жовтня 1972 року Калінінським бюро ЗАЦС м. Донецька, відповідно до якого батьком заявника є ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ Луганської області помер батько заявника - ОСОБА_2 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луганськ, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії 43 № 201250170, виданим 17.03.2025 державною бюджетною установою «Луганська республіканська клінічна лікарня», а також свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 26 березня 2025 року 99400005 Ленінським відділом запису актів цивільного стану м. Луганська департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За нормою ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 зазначеного Закону датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 22 грудня 2022 року № 309, вся територія Луганського району Луганської області визнана тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 07 квітня 2014 року.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку;

4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Частинами 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Також, суд бере до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia, Ilascuand Others v. Moldovaand Russia), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Cyprus v. Turkey, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Аналізуючи доводи заявника в їх сукупності, враховуючи, що до матеріалів справи додані документи, які доводять факт смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ Луганської області, Україна, та беручи до уваги неможливість реєстрації смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а також враховуючи те, що заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документи встановленої форми про смерть та на їх підставі зареєструвати смерть ОСОБА_2 та оформити після його смерті спадщину, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку батька заявника ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території у м. Луганськ Луганської області, Україна, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

У частині четвертій статті 317 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 315, 317, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території у м. Луганськ Луганської області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ідентифікаційний код в , місцезнаходження: м. Київ, вул. Костянтина Заслонова, буд. 16.

Суддя Р. В. Котенко