Справа № 357/6002/25 Провадження № 2/358/677/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі головуючого судді Лебединець Г.С., секретар судового засідання Ведмеденко І.В., за участю представника позивача адвоката Чередніченка Ю.М., відповідача ОСОБА_1 , розглянув в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача та просив стягнути із ОСОБА_1 на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 3500 доларів США та понесені у справі судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтував наступним. 11.11.2024 між сторонами у справі було укладено договір позики у формі розписки. За умовами договору, ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 позику в сумі 7050 доларів США, які зобов`язався повернути частинами до 11.12.2024 та 11.01.2025. Відповідачем було повернуто лише частину боргу в сумі 3550 доларів США. Інша частина грошових коштів 3500 доларів США до теперішнього часу відповідачем в добровільному порядку не повернута. Позивач двічі направляв листи на адресу відповідача з проханням повернути борг, однак вказані листи залишилися без належного реагування з боку відповідача. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, з підстав у ньому зазначених, та просив задовольнити. Додатково, в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, повідомив, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані стороною позивача протягом 5 днів після ухвалення у справі судового рішення.

В судовому засіданні відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухав доводи представника позивача, пояснення відповідача, дослідив матеріали справи, повно і всебічно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (до ст. 526 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку (ч.2, 3 ст. 545 ЦК України).

Перевіряючи обставини по справі судом встановлено, що 11.11.2024 між ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір позики, згідно якого, позичальник прийняв у позикодавця грошову суму в доларах США у розмірі 7050 (сім тисяч п`ятдесят доларів США), які зобов`язався повернути в два платежа в рівних сумах: перший платіж 11.12.2024, другий 11.01.2025. Позика є безвідсотковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В підтвердження отримання грошових коштів у розмірі 7050,00 доларів США, відповідно до договору позики від 11.11.2024 ОСОБА_1 написав власноруч розписку про отримання грошових коштів.

Згідно зі статтею 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.1, 2 ст.192 ЦК України, ст.193, ч.4 ст.524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність»).

Згідно ст.524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим ч.2 ст.533 ЦК України, допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В даній справі факт повернення відповідачем частини боргу в розмірі 3050,00 грн., визнаний сторонами тому, в силу положень ст.82 ЦПК України, не підлягає доказуванню, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Разом із тим, даних, які б свідчили про повернення відповідачем іншої частини позичених грошових коштів у розмірі 3500,00 доларів США, судом не встановлено.

За таких обстави, в судовому засіданні знайшло підтвердження виникнення у відповідача обов`язку щодо повернення ОСОБА_2 другої частини позики, відповідно до договору позики від 11.11.2024, у зв`язку із чим суд, прийшов до висновку, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 3500,00 доларів США.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 458,45 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість за договором позики від 11.11.2024 у розмірі 3500,00 (три тисячі п`ятсот) доларів США та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1458,45 грн (одна тисяча чотириста п`ятдесят вісім гривень 45 ко.).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець