Справа № 709/610/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Романової О.Г.,

за участі секретаря судового засідання Данілової О.С.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: с. Топильна, Звенигородський район, Черкаська область, адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації та фактичного місця проживання:

АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , звернулися до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 (далі відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивачів та відповідача ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок із надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 2,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_5 прийняла мати сторін у справі

ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_3 , які отримали свідоцтва про право на спадщину за законом кожен на частину земельної ділянки площею 2,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок вказані спадкоємці не отримували.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на частину земельної ділянки площею 2,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 листопада

2017 року у справі № 709/1568/17 визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/8 частин будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою:

АДРЕСА_1 та на 1/8 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,47 га. Крім цього, даним рішенням встановлено, що за згодою спадкоємців, які прийняли спадщину ОСОБА_3 , ОСОБА_2 їх сестри ОСОБА_4 та ОСОБА_1 також подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Також, вказаним рішенням встановлено, що позивачі у даній справі, як спадкоємці першої черги спадкування після смерті ОСОБА_6 мають право на отримання у власність частини спадщини, яка відкрилася після її смерті.

Проте, видати свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус не має змоги у зв`язку з тим, що за життя спадкодавець ОСОБА_6 не отримала свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя.

Враховуючи вищевикладене, посилаючись на норми цивільного законодавства, позивачі просили суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , та на 1/8 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею

2,47 га, кадастровий номер :04:000:0644.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 червня 2025 року витребувано у Чорнобаївській державній нотаріальній конторі копії спадкових справ після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та витяги зі Спадкових реєстрів.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04 серпня 2025 року провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 закрито.

У підготовчому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, направила до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила проводити за її відсутності, не заперечувала проти позовних вимог.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом позову у даному випадку являється визнання права власності за позивачами на належні їм частини у спадковому майні померлої матері ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 30 грудня 2008 року (а.с. 20), після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2.ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , спадщину після його смерті прийняли дружина ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_7 та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею

2,47 га. (а.с. 76 90).

В свою чергу, ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 28 листопада

2012 року (а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, зокрема на: частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на

частину земельної ділянки площею 2,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 .

Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті ОСОБА_6 являються сторони у даній справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які являються дітьми померлій, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14 19) та які прийняли спадщину після померлої, що підтверджується копією спадкової справи після смерті ОСОБА_6 (а.с. 69 75).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 18 грудня

2019 року (справа № 761/29966/16-ц).

Так, рішенням Чорнобаїського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 5/8 частин будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_5 та на 1/8 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,47 га. Дане рішення набрало законної сили 12 грудня 2017 року.

Крім цього, вказаним рішенням визначено частки спадкоємців у спадковому майні після смерті ОСОБА_6 , а саме по частини спадщини, тобто на 1/8 частину житлового будинку із надвірними спорудами, що розташований за адресою:

АДРЕСА_1 , та на 1/8 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,47 га.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, судом встановлено, що спадщину після померлої ОСОБА_6 прийняли її діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , шляхом звернення із відповідними заявами до нотаріальної контори.

Проте, постановою державного нотаріуса Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М. від 06 червня 2025 року відмовлено ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на 1/8 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на заявлене майно (а.с. 91).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному осбязі та визнати за позивачами у порядку спадкування за законом право власності на частину земельної ділянки та житлового будинку з надвірними спорудами.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: с. Топильна, Звенигородський район, Черкаська область, адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_5 , померлому

ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: с. Топильна, Звенигородський район, Черкаська область, адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,47 га, кадастровий номер :04:000:0644, 1/2 частина якої належала ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації та фактичного місця проживання:

АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою:

АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації та фактичного місця проживання:

АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,47 га, кадастровий номер :04:000:0644, 1/2 частина якої належала ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О.Г. Романова