Номер провадження 2/754/7267/25
Справа № 754/975/25-ц
У Х В А Л А

06 серпня 2025 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О., вивчивши письмові матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами в порядку ст. 433 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами в порядку ст. 433 ЦПК України.

Подану позовну заяву обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_2, загальна сума боргу становить 6674970,02 грн., боржником є ОСОБА_2 . Про відкриття виконавчого провадження боржнику достеменно відомо, але жодних дій спрямованих на виконання рішення суду боржник не вчиняв. В процесі вчинення виконавчих дій, приватним виконавцем встановлено відсутність коштів, на які можливо звернути стягнення в рамках виконавчого провадження. Також у боржника відсутнє будь-яке рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення. Нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 , яке належить боржнику, обтяжена у вигляді заборони на відчуження нерухомого майна (іпотека), а житловий будинок в АДРЕСА_2 , був предметом поділу , за наслідком якого за боржником визначено частку, яку описана та накладено арешт. Разом з тим, відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.07.1989 по сьогоднішній час. ОСОБА_3 20.06.2024 набула рухоме майно - транспортний засіб Ford 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . На підставі викладеного позивач просить визначити частку майна у спільному майні подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі частини транспортного засобу засіб Ford 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 для звернення стягнення на майно в рамках зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 ЦПК України).

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивач, звертаючись до суду в позовному провадженні в порядку ст. 433 ЦПК України, посилається на правовий висновок Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 2-24/494-2009.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 30.10.2023 у справі № 755/4511/19 виснував про те, що порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні передбачений статтею 443 ЦПК України, згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, спрямований на розв`язання суто процесуальних суперечок та здійснення судового контролю за ключовими аспектами виконавчого провадження, при цьому спір, що існував між боржником та стягувачем, вже вирішений судовим рішенням, що виконується.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що державний (приватний) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що за наявності спору про право цивільне держава повинна забезпечити учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів. На досягнення цієї мети спрямовані правила процесуального закону, що регламентують позовне провадження.

Розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 443 ЦПК України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції, за наявності спору про право.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) дійшла висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема про те, що стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право. При цьому Велика Палата Верховного Суду вказала, що виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом у порядку позовного провадження.

Отже, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, то звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України (постанова Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 2-9881/02, провадження № 61-8539св21).

У справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що необхідно розмежовувати випадки, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право, і коли такого спору немає. Стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право.

Разом з тим, зміст позовної заяви не містить обґрунтування позивачки всупереч п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України про те, що звернення останньої з вимогою визначити частки у спільному майні подружжя, а саме транспортного засобу, в порядку позовного провадження зумовлено саме наявністю спору про право.

Крім того, суд звертає увагу на висновок Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 2-591/11, провадження № 14-31цс21, де вказано, що «спір про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є спором між боржником і іншими співвласниками майна. Після відкриття провадження за позовною заявою виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача (частина п`ята статті 56 ЦПК України).

Водночас, позовна заява не містить обґрунтування в інтересах кого подано позов, так і не зазначено, яким чином відповідачка ОСОБА_3 порушила права сторони позивача при цьому не є боржником у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вище викладене дає підстави для висновку, що заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами в порядку ст. 433 ЦПК України- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О. Сенюта