Справа № 464/8676/24 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-з/811/197/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
13 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Цяцяк Р.П.,
судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю секретаря Цьони С.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи питання про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 квітня 2025 року та на додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2025 року,
Постановою Львівського апеляційного суду від 28 липня 2025 року апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» залишено без задоволення, а рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 квітня 2025 року та додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2025 року без змін (а.с. 188-194)
30 липня 2025 року до Львівського апеляційного суду поступила заява представника відповідачки про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідачки 2 000 грн. понесених останньою витрат на професійну правничу допомогу, яка мотивована тим, що 14 липня 2025 року представником відповідачки було подано до суду письмові пояснення на апеляційну скаргу позивача, у яких зазначалося, що і на стадії апеляційного розгляду справи відповідачці надається професійна правнича допомога, за підсумками завершення надання якої відповідачка буде звертатися до суду про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи.
Підпунктом «в» пункту 4 частини 1 ст. 382 ЦПК України встановлено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відповідності до положень, передбачених статтями 246 та 270 ЦПК України, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, а також перевіривши матеріали справи в межах вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Додатковим рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2025 року стягнуто з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 5 197 грн. 50 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 157-160).
Згадане додаткове рішення від 12 травня 2025 року було оскарженим представником позивача в апеляційному порядку, однак за наслідками апеляційного розгляду справи постановою Львівського апеляційного суду від 28 липня 2025 року це додаткове рішення було залишеним без змін (а.с. 188-194).
Як стверджується матеріалами справи, адвокатом Качор С.Б., як представником відповідачки, 14.07.2025 року було подано до суду апеляційної інстанції письмові пояснення на апеляційну скаргу позивача (а.с. 180-185), що свідчить про те, що ним надавалася відповідачці професійна правнича допомога і на стадії апеляційного розгляду справи.
ЦПК України встановлено, що:
- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137);
- суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137);
- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137).
Матеріалами справи також стверджується, що представником відповідача копію заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з долученими до неї документами 30.07.2025 року також було надіслано і позивачу, однак останній до дня ухвалення судом даної додаткової постанови не подав до суду апеляційної інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами за підсумками апеляційного розгляду справи, - з наведенням доводів про неспівмірність цих витрат.
З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що сума витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи у розмірі 2 000 грн. є співмірною ізскладністю даної справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а також і з ціною позову, та відповідає засадам справедливості, добросовісності і розумності.
Додаткова постанова у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 367, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Заяву адвоката Качора Степана Богдановича, представника ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи.
Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 13 серпня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський ОМ.

Шеремета Н.О.