Справа № 287/1555/24
провадження 2/287/356/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Русина М.Г.

за участю

секретаря судового засідання Корнєйчук О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Дігтяра О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Дігтяр Олег Валерійович, до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 04.03.2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , Toyota Land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2 , NISSAN X- TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Згідно з постановою Олевського районного суду Житомирської області від 04.06.2024 року по справі № 287/864/24 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 , копію постанови надаю суду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до висновку Експертного товарознавчого дослідження № 03/06 від 03.06.2024 року матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля OPEL VIVARO, державний номерний знак НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 210 271, 72 грн. Завдану шкоду, якої зазнав позивач під час ДТП у зв`язку з ушкодженням пов`язаних із знищенням чи пошкодженням його майна, оцінює в 210271,72 грн. Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу повністю встановлена постановою суду, страхові відшкодування не покрили завдані збитки, позивач вважає з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода заподіяна у наслідок ДПТ на вище вказану суму. У добровільному порядку відшкодувати завдані збитки ОСОБА_2 відмовляється.

Ухвалою суду відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_4 у підготовче судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Дігтяр О.В. у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, позивача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку.

Зі змісту постанови суду Олевського районного суду Житомирської області від 04.06.2024 року у справі № 287/864/24 слідує, що 04.03.2024 року, о 17 год. 00 хв., рухаючись з м. Олевськ в напрямку с. Кишин водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки NISSAN X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_3 , на перехресті нерівнозначних доріг водій, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортному засобу, не надав перевагу в русі автомобілю марки TOYOTA LAND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_2 , виїхав на автодорогу сполученням Київ-Ковель, де здійснив зіткнення з вказаним автомобілем та внаслідок даного удару автомобіль TOYOTA LAND CRUISER зіткнувся з автомобілем марки OPEL VIVARO, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . Даною постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання вищевказаної ДТП (а.с. 7-9).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що власником транспортного засобу Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 (а.с. 5-6).

Як вбачається з експертного висновку № 03/06 від 03.06.2024 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1 , з технічної точки зору, станом на 31.05.2024 року внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 04.03.2024 року, становить 210271,72 грн (а.с. 10-23).

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди тощо.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина шоста статті 82 ЦПК України).

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність (пункти 5, 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 ЦК України). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України).

Стаття 1187 ЦК України регулює питання завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно із частиною першою цієї статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (згідно із пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Отже протиправність дій ОСОБА_2 щодо вчинення ДТП через порушення ПДР є доведеною і встановлена постановою Олевського районного суду Житомирської області від 04 червня 2024 року № 28/564/24, якою відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження його в ДТП становила 210271,72 грн.

Отже, ОСОБА_2 , як особа, яка винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 матеріальну шкоду заподіяну у наслідок ДТП.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки з вини ОСОБА_5 позивачу завдано майнової шкоди, розмір якої визначений висновком експертного дослідження, проведеним в установленому порядку, а відповідач не довів належними доказами іншого розміру майнової шкоди, тому ОСОБА_1 має право вимоги до відповідача щодо сплати матеріальної шкоди, як до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 210271,72 грн.

Отже, вищенаведені витрати в загальному розмірі в сумі 210271,72 грн знаходяться в причинному зв`язку з пошкодженням автомобіля з вини відповідача та повинні бути відшкодовані відповідно до норм закону відповідачем, який визнає позовні вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2102,72 грн.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Дігтяр Олег Валерійович, до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 210271 (двісті десять тисяч двісті сімдесят одну) гривню 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2102,72 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Дігтяр Олег Валерійович, адреса: 01014, м. Київ, вул. Бойчука, 41-Б, офіс 243.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий 20.11.2002 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: М. Г. Русин