Справа№2-266/10
Провадження №6/487/126/25
УХВАЛА

Іменем України

05.08.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Щербини С.В.,

із секретарем судового засідання Брижатою А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєва матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання виданого щодо боржника ОСОБА_1 у цивільній справі №2-266/10 за позовом акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі №2-266/10 за позовом акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Обгрунтовуючи заяву вказували, що згідно відповіді Заводського районного суду м. Миколаєва відомо, що виконавчий лист № 2-266/2010 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було видано АКІБ «УкрСиббанк».

Між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимог, в тому числі і прав вимог за кредитним договором № 0 від 08 червня 2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2

04 липня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено Договір № 2295/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого АТ «Дельта Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні Банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави та/або договорами та/або контрактами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

Ухвалою Заводського районний суд м. Миколаєва у справі № 2-266/2010 від 24 березня 2021 року замінено стягувана АКІБ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Однак, при укладанні Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» вказані виконавчі листи № 2-266/2010 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , не передавався новому кредитору ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Повідомляють, що згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень відомо, що виконавчі листи № 2-266/2010 видані Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у органах ДВС або ПВ на виконанні не перебуває та не перебував раніше.

Отже, виконавчі листи № 2-266/2010 видані Заводським районний суд м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості, на виконанні у відповідних органах ДВС або ПВ не перебувають, первісним кредитором не передавалися новому кредитору ТОВ «ФК «ЄАПБ» та відповідно до суду також не поверталися.

У зв`язку з укладанням Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами у ТОВ «ФК «ЄАПБ» виникла необхідність приймати матеріали кредитних справ, направляти повідомлення боржникам про відступлення права вимоги та звертатись до суду із заявою про заміну стягувана.

Звертають увагу суду, що АТ «Дельта Банк», як стягувач, виконавчий документ не передав заявнику для звернення його до виконання та місцезнаходження вказаного виконавчого листа невідоме, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувала права на звернення судового рішення до виконання.

Вказують, що виконавчий лист № 2-266/2010 виданий Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 , видавався 13 вересня 2010 року, строк пред`явлення виконавчого листа сплив, та втрата виконавчого листа позбавляє можливості виконувати вказане рішення суду № 2-266/10.

Зауважують, що відповідно до пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15.03.2022 року №2129-ІХ. який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Наголошують, що рішення Заводського районного суду м. Миколаєва не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист № 2-266/2010 на виконанні у відповідних органах державної виконавчої служби не перебуває та до суду першої інстанції не повертався, тобто оригінал виконавчого листа втрачено не з вини стягувача.

Враховуючи вищевикладене та уточнивши вимоги заяви, просили: видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-266/2010 про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за кредитним договором для пред`явлення до виконання;

визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-266/2010 на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості.

Заявник та заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У цій справі заявник порушує питання щодо видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання лише відносно боржника ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що у березні 2009 року АКІБ «Укрсиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2010 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь АКІБ «УкрСиббанк» суму боргу за кредитним договором в розмірі 127887,43 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

13 вересня 2010 року Заводським районним судом м. Миколаєва у справі №2-266/2010 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором. Вказано строк пред`явлення його до виконання три роки.

Між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимог, в тому числі і прав вимог за кредитним договором № 0 від 08 червня 2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2

04 липня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено Договір № 2295/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого АТ «Дельта Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні Банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави та/або договорами та/або контрактами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

Ухвалою Заводського районний суд м. Миколаєва у справі № 2-266/2010 від 24 березня 2021 року замінено стягувана АКІБ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.(Одеса) вбачається, що за даними автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на 19 травня 2025 року, виконавчий лист з виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2010 року по справі №2-266/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» суму боргу за кредитним договором в розмірі 127887,43 грн на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби Миколаївської області не перебуває.

Також, вказаним листом проінформовано, що за даними автоматизованої системи виконавчої провадження встановлено, що у Заводському відділі державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області правонаступником якого є Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), перебувало виконавче провадження №21756098 з примусового виконання виконавчого лист № 2-266/2010 виданого 13 вересня 2010 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 127887,43 грн судові витраті по сплаті державного мита в розмірі 426,33 грн з кожного, витрати на ІТЗ розгляду цивільної справи в розмірі 10,00 грн з кожного (боржником визначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), яке 28 травня 2013 року завершено з підстав, визначених пунктом 2 частини 1 статті 4"і Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІУ).

Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження по виконавчому провадженню №21756098 за ідентифікатором доступу АЕ40169054ГД вбачається, що 01 жовтня 2010 року на адресу Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області надійшов виконавчий лист по справі №2-266/2010 від 13 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 128323,76 грн.

04 жовтня 2010 року головним державним виконавцем Заводського ВДВС відкрито виконавче провадження (з накладенням арешту на майно боржника).

15 жовтня 2010 року старшим державним виконавцем Заводського ВДВС винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

27 травня 2013 року старшим державним виконавцем Заводського ВДВС винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

28 травня 2013 року старшим державним виконавцем Заводського ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Підставою для винесення постанови: в процесі здійснення виконавчого провадження, встановлено, майно, належне боржнику на праві власності, на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача за виконавчим документом відсутнє.

Заявник зазначає, що на сьогоднішній день рішення суду залишається невиконаним, документи та інформація, які б підтверджували видачу виконавчого листа та відкриття провадження за вказаними документами до ТОВ «ФК «ЄАПБ» не передавалися.

Згідно з п.9 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,-і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті1розділуXII«Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи п. 17.4розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10.10.2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про виконавче провадження»№606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній станом на день прийняття судового рішення, набрання ним законної сили) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Як вбачається із матеріалів справи, виконавчий лист №2-266/2010 від 13 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості пред`явлено до виконання в Заводський ВДВС ММУЮ 01 жовтня 2010 року. Виконавче провадження відкрито постановою від 04 жовтня 2010 року. Відповідно до відомостей витягу з АСВП, 28 травня 2013 року старшим державним виконавцем Заводського ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю у боржника майна, яке б йому належало на праві власності і на яке можна звернути стягнення у рахунок погашення боргу.

Згідно положень ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній станом на день повернення виконавчого листа) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

В подальшому Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року втратив чинність 05 січня 2017 року на підставі Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (в редакції, чинній станом на 02 червня 2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Аналіз пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 905/6977/13 та від 02.05.2018 у справі № 5016/149/2011(17/6), в постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі № 553/1951/14-ц, від 10.04.2019 у справі №521/21810/17, від 29.01.2020 у справі № 344/19847/18.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа №2-266/2010 від 13 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, який поновлено у зв`язку із його поверненням 28 травня 2013 року, сплив до набрання чинності цим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевіркою системи АСВП станом на час розгляду справи судом встановлено, що виконавчого провадження (виконавчих проваджень) з виконання на користь стягувача АТ «Дельта Банк» та АКІБ «Укрсиббанк» виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 не має.

Доказів повторного пред`явлення з 28 травня 2013 року виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 заявником не надано, відповідно суд приходить до висновку, що строк подання до виконання виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 є таким, що сплив.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно з ст. 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд звертає увагу, що стягувач вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постанові від 06 травня 2024 року у справі № 163/671/14.

ТОВ «ФК «ЄАПБ»» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання лише у березні 2025 року, тобто протягом значного терміну з часу його закінчення.

Як АТ «Дельта Банк», так і ТОВ «ФК «ЄАПБ» є юридичними особами та зобов`язані забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами.

Разом з тим, з доводів заяви представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа щодо ОСОБА_1 до виконання суд не вбачається достатніх підстав для її задоволення.

Суд звертає увагу, що усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (ст. 55 ЦПК України), відповідно попередній кредитор який не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію первісним стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник до суду не надав.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що знаючи про судовий процес, учасник справи повинен в розумні інтервали часу вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого йому судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007).

При цьому, заявником жодним чином не обумовлено наявність об`єктивних причин не звернення стягувача до органу державної виконавчої служби протягом тривалого часу щодо відкриття виконавчого провадження та отримання інформації про вказане виконавче провадження.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постановах від 10 грудня 2019 року у справі № 168/805/17 та від 22 січня 2020 року у справі № 2-988/10.

Заявником не було доведено наявності обставин, які б перешкоджали пред`явити повторно виконавчий лист до виконання первісним кредитором АТ «Дельта Банк» вчасно, у строки передбачені законом.

А відступлення прав вимог не є поважною причиною для відновлення прав стягувача або звільнення його від обов`язку добросовісно користуватися своїми правами та виконувати обов`язки під час виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа №2-266/2010 від 13 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва, сплив ще до придбання 24 липня 2020 року ТОВ«ФК «ЄАПБ» у АТ «Дельта Банк» права вимоги до ОСОБА_1 по вказаній справі.

Отже, під час продажу АТ «Дельта Банк»» права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, згідно п. 10 договору №2295/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 24 липня 2020 року встановлено, що новий кредитор цим підтверджує, що до моменту укладення цього Договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за основними договорами, змістом основних договорів та зауважень до них не має і приймає усі ризики, пов`язані з основними договорами та правами вимоги. новий кредитор самостійно несе ризики, пов`язані з порушенням зазначених ц цьому пункті Договору гарантій та запевнень.

Таким чином, вказані договірні відносини засновані на вільному волевиявленні та власному господарському ризику сторін.

Посилання заявника на те, що попередній стягувач АТ «Дельта Банк» не передало йому оригінал виконавчого документа, а тому вказані обставини є підставою для видачі виконавчого листа не є слушними.

До заяви не приєднано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вищевказаного факту неотримання оригіналу виконавчого документу від попереднього стягувача. У справі відсутні докази втрати такого виконавчого документу, не міститься інформації про те, ким та за яких обставин він був втрачений, а тому немає правових підстав стверджувати, що оригінал виконавчого листа втрачений.

Суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей про звернення первісного стягувача АТ «Дельта Банк» із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 , оскільки такий строк закінчився ще до укладення договору про відступлення права вимоги від 24 липня 2020 року.

Таким чином, враховуючи, що виконавчий лист по справі № 2-266/10 щодо боржника ОСОБА_1 був повернутий стягувачу 28 травня 2013 року і повторно до примусового виконання АТ «Дельта Банк» не подавався, а із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник звернувся до суду 21 березня 2025 року, не надавши доказів поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суду, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Посилання як на підставу для поновлення строку введення на території України воєнного стану, суд відхиляє, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився задовго до введення воєнного стану на території України.

Відповідно суд вважає відсутні підстави для задоволення вимог заяви про заміну сторони та видачу дубліката виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 , адже вимога про видачу дубліката виконавчого листа подана поза межами строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а поважними причини пропуску такого судом не визнані.

Керуючись ст. ст.18,433,442 ЦПК України, п.п. 17.4 п.17 Перехідних положень ЦПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання виданого щодо боржника ОСОБА_1 у цивільній справі №2-266/10 за позовом акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.В. Щербина