Справа № 2-4380/10
Провадження № 6/639/83/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання Шелеховської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником, заінтересовані особи: відповідач ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

установив:

До Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником, заінтересовані особи: відповідач ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій заявник просив суд замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа Новобаварського районного суду м. Харкова від 28.02.2011 у справі № 2- 4380/10.

Матеріали заяви сформовані в системі «Електронний суд» та підписані представником заявника адвокатом Підлісним Микитою Олексійовичем, який діє на підставі ордеру (а.с.17).

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що на примусовому виконанні Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 59372061, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк». На підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитними договорами фізичних осіб АБ «Укргазбанк», укладеного 03.06.2025 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., р. № 807, та Реєстру прав вимоги, які відступаються на користь нового кредитора, заявник набув права вимоги банку за кредитним договором № 265 від 14.12.2007, укладеним між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Новобаварського районного суду міста Харкова головуючим у справі визначено суддю Борисенка О.О. (а.с.42).

10.07.2025 ухвалою суду прийнято до провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником (а.с.70).

Учасники справи повідомлялися судом належним чином (згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України) про дату, час і місце судового засідання, проте, у судове засідання не з`явилися.

Заявник просив розглядати заяву без участі його представника за наявними доказами.

За змістом ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснював.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив таке.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 вересня 2010 року у справі № 2-4380/10, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 265 від 14.12.2007 у розмірі 39504 доларів США 12 центів, пеню у розмірі 12616 грн 87 коп. (а.с.1-4).

03.06.2025 між ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» (Банк) та ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» (Новий кредитор) укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитними договорами фізичних осіб АБ «Укргазбанк», який підписаний уповноваженими представниками сторін договору, скріплений печатками, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., р. № 807, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» набуло право грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором № 265 від 14.12.2007, укладеним між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, витягом з реєстру прав вимоги (Додаток № 1 до договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитними договорами фізичних осіб АБ «Укргазбанк» від 03.06.2025 № 807), копією протоколу електронних торгів № 635103 від 24.04.2025, копією документу про перерахування ТОВ «ФК «Маніту» на користь АБ «Укргазбанк» грошових коштів (а.с.19-25,33-35).

Відповідно до інформації про виконавче провадження станом на 15.06.2025, в провадженні Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження 59372061, що відкрите 20.06.2019 на підставі виконавчого листа № 2-4380/10, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 28.02.2011, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 39504 доларів США 12 центів та пені у розмірі 12616,87 грн (а.с.26-28,32).

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Порядок заміни сторони виконавчого провадження визначено статтею 442 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За змістом ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно з частиною 1 статті 55 ЦПК України (процесуальне правонаступництво) у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Правонаступництвом у виконавчому проваджені є заміна кредитора з переходом до нього права вимоги до боржника, і такий кредитор у силу ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» має право звернутися про заміну сторони виконавчого провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналіз частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок договору: купівлі-продажу чи міни (частина тертя статті 656 ЦК України; дарування (частина друга статті 718 ЦК України; факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої сторони. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Аналогічна правова позиція міститься і у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190), у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Крім того, стаття 442 ЦПК України є імперативною нормою, оскільки у ній визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оскільки підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальних правовідносинах (ст. 512, 514 ЦК України), заміна сторони правонаступником може на будь-якій стадії провадження по справі, до повного виконання своїх зобов`язань боржником.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 зазначено, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України суд у контексті аналогічних обставин цієї справи щодо правонаступництва кредитора враховує вказані висновки щодо застосування зазначених норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому, зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

При цьому згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Суд зауважує, що рішення суду, яке було ухвалено на підставі договорів, лише підтверджує передбачене договорами право і тому правонаступництво за цими договорами, не припиняється внаслідок такого рішення.

Оскільки виконавче провадження, що відкрите 20.06.2019 на підставі виконавчого листа № 2-4380/10, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 28.02.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 265 від 14.12.2007 не припинено та заборгованість за кредитним договором не погашена, наразі здійснюється примусове виконання вказаного виконавчого документа, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 247, 260, 261, 442, 446 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником, заінтересовані особи: відповідач - ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Замінити стягувача, що вибув Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» () на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» () у виконавчому провадженні № 59372061 з примусового виконання виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом м.Харкова у справі № 2-4380/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 39504 доларів США 12 центів, пені у розмірі 12616 грн 87 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 12.08.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО