Провадження № 2/484/1542/25
Рішення

іменем України

07.08.2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

за участю секретаря судових засідань Завірюхи В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОЛВЕНТІС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

14.12.2024 року представник ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" через систему "Електронний суд" звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1856638 від 02.03.2020 року в розмірі 25160,00 грн., суму судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду у розмірі 2 422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що 02.03.2020 року в особистому кабінеті на офіційному сайті ТОВ "МІЛОАН", ОСОБА_1 подала заяву на отримання кредиту №1856638. Таким чином відповідач уклав кредитний договір №1856638 від 02.03.2020 року з ТОВ "МІЛОАН" та відповідачці було перераховано у безготівковій формі за наданими нею реквізитами платіжної картки 10 000,00 грн. Відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання в частині виконання договірних відносин. 09.10.2020 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено Договір факторингу №03/10, у відповідності до умов якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором №1856638. 24.01.2022 між ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1856638. На підставі вищевказаного договору факторингу ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" набуло право грошової вимоги за кредитним договором до відповідача в сумі 25160,00 грн, з яких: 9 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14960,00 грн - заборгованість за відсотками; 1200,00 грн. - заборгованість за комісією. Враховуючи вище викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.02.2025 року цивільну справу №753/24680/24 за позовом ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

19.06.2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі №753/24680/24 провадження №2/484/1542/25 визначено суддю Максютенко О.А.

23.06.2024 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином.

21.07.2025 року на адресу суду надійшла заява представника позивача Ланового Є.М. про зміну назви позивача.

21.07.2025 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Єрмоленко А.В. надійшов відзив на позов, за яким в задоволенні позовних вимог просили відмовити, оскільки розрахунок заборгованості не підтверджений первинними документами, тому встановити загальну суму заборгованості, як і її складові, за наданими доказами є неможливим. Нарахування відсотків в сумі 14960,00 грн. є несправедливим в розумінні ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів", а їх нарахування повинно відбуватись в межах строку кредитного договору, тобто протягом 13 днів до 15.03.2020 року відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1057 ЦК України, після його закінчення - відповідно до ст. 625 ЦК України. Крім того, представник відповідача звертає увагу суду, що відповідно до ст.ст. 253, 256, 258 ЦК України трирічний строк позовної давності, який надав право позивачу на пред`явлення вимоги про повернення боргових сум та звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості з відповідача закінчився 15.03.2023 року. Також, представником наголошено, що позивач ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" є неналежним позивачем у справі, оскільки згідно даних ЄДРПОУ за кодом 43657029 зареєстрована інша юридична особа, а саме ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС". Враховуючи надане представником клопотання про те, що позовна заява та додані до нього документи формувались в системі "Електронний суд", через нього пересилались відповідні клопотання, заяви чи надавалися докази, тому витрати на надання правничої допомоги є завищеними, належним чином не обгрунтовані та такими, що не відповідають критерію розумності, а тому не підлагають до задоволення.

22.07.2025 року від представника позивача Чупріни К.В. надішла відповідь на відзив, за якою позов є обгрунтованим, кредитний договір укладений в електронній формі, погоджений та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, кредитні кошти надійшли на картковий рахунок відповідача, розмір заборгованості доведений наявними в матеріалах справи доказами, проценти нараховувались на умовах узгоджених відповідачем у кредитному договорі, який пролонгований сплатою 15.03.2020 року в рахунок погашення відповідачкою тіла кредиту в сумі 1000 грн., відсотків - 1140 грн., комісія за пролонгацію - 1000 грн., а витрати на професійну (правничу) допомогу є мінімальними та відповідають критерію розумності і умовам договору про надання правничої допомоги.

07.08.2025 року ухвалою суду заяву представника позивача Ланового Є.М. про заміну назви учасника справи задоволено, здійснено заміну найменування позивача з "Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПІНГ-ПОНГ" на "Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОЛВЕНТІС".

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Станом на день розгляду справи та ухвалення судом рішення, учасники справи не подавали будь-які заяви, клопотання про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи з викликом учасників справи у судове засідання.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступне.

02 березня 2020 року між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачем ОСОБА_1 в електронному вигляді було укладено кредитний договір № 1856638, який підписано електронним підписом позичальника, надісланим йому у смс-повідомленні на її номер телефону НОМЕР_1 , вказаним нею в анкеті-заяві на отримання кредиту.

За умовами договору відповідачу було надано кредит у розмірі 10000,00 грн. строком на 13 днів, з 02.03.2020 року, зі сплатою процентів в розмірі 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії 15.03.2020 року. Сторони погодили розмір комісії за надання кредиту 1200,00 грн., яка нараховується за ставкою 12% від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

За п. 4.1. Договору у разі прострочення Позичальником зобов`язань повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору. Позичальник починаючи з дня наступного за днем спливу терміну (дати), вказаного в п. 1.4 цього Договору з урахуванням угод про продовження строку користування/повернення (пролонгацією) та оновлених графіків розрахукнів, що складаються у зв`язку з укладенням цих угод, зобов`язаний сплатити на користь Товариства пеню у розмірі 2,00 відсотків від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення, але у будь-якому випадку не більше 50 відсотків від загальної суми кредиту одержавного Позичальником за цим Договором. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом.

Згідно з Додатком № 1 до Кредитного договору № 1856638 від 02.03.2020 року сторони затвердили Графік платежів та орієнтовну вартість кредиту.

За даним Графіком, 15.03.2020 року відповідач зобов`язувалася погасити суму кредиту в розмірі 10000,00 грн., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 2600,00 грн. та комісію за надання кредиту в розмірі 1200,00 грн.

До укладання договору про споживчий кредит, позичальник ознайомилася з паспортом споживчого кредиту та підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Далі, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 10000,00 грн.

Факт отримання грошових коштів підтверджується платіжним дорученням №16019662 від 02.03.2020 року, за яким на банківську картку вказаної відповідачкою у кредитному договорі № НОМЕР_2 були перераховані грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. (а.с. 45). Доказів зворотного відповідачем та її предстаником суду надано не було.

09 жовтня 2020 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ДИДЖИ ФІНАНС" було укладено договір факторингу № 03/10, за умовами якого ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ "ДИДЖИ ФІНАНС" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до п. 2.1 умов договору, Клієнт зобов`язується відступити Факторові Право вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених іим Договором.

За п. 2.2 Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набувє права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом з Правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов`язки Клієнта за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не змінює попередній. Новий кредитом має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників.

Згідно Витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги № 03/10 від 09.10.2020 року (реєстру прав вимоги) до ТОВ "ДИДЖИ ФІНАНС" перейшло право вимоги за кредитним договором № 1856638 від 02.03.2020 року в загальному розмірі 25160,00 грн., з яких: 9000,00 грн. заборгованість за кредитом, 14960,00 грн. заборгованість за процентами та 1200,00 грн. заборгованість за комісією.

24 січня 2022 року між ТОВ "ДИДЖИ ФІНАНС" та ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" було укладено договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого ТОВ "ДИДЖИ ФІНАНС" відступило ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" право грошової вимоги за кредитними договорами до вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за договором, укладеним з ОСОБА_1 .

Згідно Витягу з додатку до договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року (реєстру прав вимоги) до ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" перейшло право вимоги за кредитним договором № 1856638 від 02.03.2020 року в загальному розмірі 25160,00 грн., з яких: 9000,00 грн. заборгованість за кредитом, 14960,00 грн. заборгованість за процентами та 1200,00 грн. заборгованість за комісією.

Отже, до ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" відповідно до укладеного договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року, перейшло право грошової вимоги до відповідача.

ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" 02.09.2024 року направило досудову вимогу відповідачу ОСОБА_1 із вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 25160,00 грн. в термін до 30.09.2024 року, на яку відповідач не відреагував.

Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України.

Так у ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був направлений йому у смс-повідомленні на його мобільний номер телефону.

За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитного договору №1856638 від 02.03.2020 року із дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію».

Підписавши договір саме такого змісту, відповідач погодилася з його умовами та правилами надання споживчих кредитів, що фактично нівелює усі можливі доводи стосовно невідповідності умов договору вимогам законодавства без його обґрунтування доказами.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19.

Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Позивачем доведено перехід права вимоги за кредитним договором №1856638 від 02.03.2020 року.

Таким чином, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаними договорами перед новим кредитором ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ", а в подальшому після зміни назви до ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС" у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором за вищевказаним договором.

Судом було встановлено, що позов обґрунтований невиконанням з боку відповідача умов кредитного договору, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 25160,00 грн., з яких: 9000,00 грн. заборгованість за кредитом, 14960,00 грн. заборгованість за процентами та 1200,00 грн. заборгованість за комісією.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 9000,00 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення заборгованості за процентами, суд дійшов наступного висновку.

Договір між сторонами було укладено на строк 13 днів з 02.03.2020 року по 15.03.2020 року.

За п. 2.3.1., 2.3.2. позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на подовження строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку користування позичальник має сплатити комісію за продовження кредиту та певну заборгованості по кредиту. Можливі строки продовження та максимальні ставки комісії за продовження кредиту: 3 дні - 3,00 % від поточного залишку кредиту, 7 днів - 5 %, 15 днів - 10,0 %. Волевиявлення позичальника продовжити строк користування/повернення кредиту та укладення угоди про це, згідно з п. 6.14 Правил, підтверджується здійсненням ним відповідного платежу у спосіб, визначений п. 2.5. договору.

Доказів пролонгації кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, граничний строк повернення кредиту, сплати процентів та комісії є незмінний - 15.03.2020 року.

В охоронних правовідносинах, права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право нараховувати проценти за кредитним договором, тобто після 15.03.2020 року, то ТОВ "МІЛОАН", ТОВ "ДІДЖІ ФІНАНС" та ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" (ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС") не мали законних підстав нараховувати проценти, передбачені кредитним договором.

Однак, відповідно відомостей про щоденні нарахування та погашення, проценти були нараховані відповідачу по 29.05.2020 року.

За розрахунком суду, розмір процентів має складати 1460,00 грн. (10000,00 грн. х 13 днів х 2,00% - 1140 грн.), які слід стягнути з відповідача на користь позивача, відмовивши у стягненні процентів в розмірі 13500,00 грн. (14960,00 - 1460,00).

Щодо стягнення заборгованості за комісією суд зазначає наступне.

У п. 1.5.1. договору про споживчий кредит зазначено комісію про надання кредиту у розмірі 1200,00 грн., яка нараховується за ставкою 12,00% від суми кредиту одноразово та яку позичальник має сплатити в термін, вказаний у п. 1.4. договору, тобто до дати повернення кредиту - 15.03.2020 року.

Розділом 6 вище зазначеного договору передбачено, що позичальник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з усіма умовами, змістом, повністю розуміє і зобов`язується дотримуватися умов договору, Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті та є невід`ємною частиною договору.

Одночасно відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління НБУ постановою від 11.02.2021 року № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до п. 5 Правил кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.

Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).

Аналізуючи умови договору про споживчий кредит від 02.03.2020 року та Правила надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ "МІЛОАН", суд приходить до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачем договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.

Отже, підписанням договору та паспорту споживчого кредиту без будь-яких застережень відповідач підтвердив, що вона обізнанана та погодилася з усіма умовами такого договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Відповідач, ознайомившись з умовами кредитного договору, мала реальну можливість відмовитися від укладення останнього, проте не зробила цього.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума несплаченої комісії в розмірі 200,00 грн. (1200,00 грн. - 1000,00 грн).

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання у встановлені договором строки не виконав, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1856638 від 02.03.2020 року в розмірі 10660,00 грн., з яких: 9000,00 грн. заборгованість за кредитом, 1460,00 грн. заборгованість за процентами та 200,00 грн. заборгованість за комісією.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позов судом було задоволено у загальному розмірі 10660,00 грн., що складає 42,37% від заявленого позивачем розміру 25160,00 грн.

Враховуючи факт часткового задоволення судом позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1026,37 грн. (42,37% від 2422,40 грн.). При цьому, позивачу слід відмовити у поверненні сплаченого судового збору у розмірі 1396,03 грн. (2422,40 - 1026,37).

Позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо витрат професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. суду надано: копію договору № 43657029 від 07.08.2024 року про надання правової допомоги, укладений між ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" та адвокатом Білецьким Б.М., копію додаткової угоди № 1856638 від 11.11.2024 року до договору №43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024 року, копію Акту від 11.11.2024 року про підтвердження факту надання правничої допомоги, копію детального опису робіт (наданих послуг) від 11.11.2024 року на суму 6000,00 грн., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Оскільки позивачем надано належні докази, які підтверджують надання послуг позивачу та понесених ним витрат, а також враховуючи часткове задоволення судом позову на 42,37%, то з відповідача на користь позивача, слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2542,20 грн., що складає 42,37% від заявлених 6000,00 грн.

Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 536, 549, 553 - 559, 625, 626, 1046 - 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив

позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОЛВЕНТІС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОЛВЕНТІС" заборгованість за кредитним договором № 1856638 від 02.03.2020 року у сумі 10660 (десять тисяч шістсот шістдесят) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОЛВЕНТІС" судовий збір у розмірі 1026 (одна тисяча двадцять шість) гривень 37 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2542 (дві тисячі п`ятсот сорок дві) гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили у випадку закінчення строку подання апеляційної скарги або якщо рішення залишено в силі за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОЛВЕНТІС", , адреса: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, 07406.

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 07.08.2025 року.

Суддя: