Справа № 727/4968/25
Провадження № 2-ві/727/7/25
У Х В А Л А

11 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Слободян Г.М.,

за участю секретаря судових засідань Вакарчук Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за заявою ОСОБА_1 про відвід головуючої, судді Літвінової Олександри Геннадіївни в справі 727/4968/25 за позовом ОСОБА_1 до КП «Містосервіс» про захист прав споживача, - ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді у судді Літвінової О.Г. знаходиться цивільна справа №727/4968/25 за позовом ОСОБА_1 до КП «Містосервіс» про захист прав споживача.

07 серпня 2025 року позивач ОСОБА_1 скеровував до суду заяву про відвід головуючій судді у вищенаведеній справі Літвіновій О.Г. Заяву про відвід ОСОБА_1 мотивує тим, що суддя Літвінова О.Г. може прийняти рішення в справі № 727/4968/25 не на його користь, так як вбачає в її діях судді некомпетентність, не можливість поспілкуватися із суддею, що викликає в нього недовіру до судді.

07.08.2025 року згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці, заяву ОСОБА_1 про недовіру судді Літвіновій О.Г. визнано необґрунтованою (а.с.3).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 08.08.2025 року, заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Літвінової О.Г. в справі № 727/4968/25 передано на розгляд судді Слободян Г.М. (а.с.1).

У відповідності із ч.ч.7,8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Разом з цим, від представника відповідача КП «Містосервіс» в суд поступила заява про розгляд заяви ОСОБА_1 про відвід судді Літвіновій О.Г. у відсутність представника відповідача. В доводах заяви висловила заперечення з приводу заявленого судді відводу.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими». В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них. Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

При вирішенні справи «Biluha v. Ukraine» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Пунктами 3 та 5 частини 1 статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з вимогами частини 2 статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

У відповідності до частини 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вивчивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Літвінової О.Г. при розгляді цивільної справи №727/4968/25, суд вважає заяву необґрунтованою, суду не надано жодних доказів які б свідчити про недовіру судді та таких обставин не встановлено. Викладені у заяві про відвід судді підстави зводяться по суті до незгоди позивача ОСОБА_1 із рішеннями судді, що в силу вимог чинного закону, не може бути підставою для її відводу. При об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Відомостей, які б свідчили, що при ухваленні процесуального рішення суддею Літвіновою О.Г., в діях останньої мало місце упереджене ставлення до заявника чи інших учасників провадження, суду не надано. Згідно з ч. 7 ст. 56 «Закону України Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів. Обставини, за яких позивачем ОСОБА_1 було заявлено судді відвід не є об`єктивно обґрунтованими, та не свідчать про недовіру, особисту зацікавленість чи упередженість судді Літвінової О.Г.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Літвінової О.Г. від розгляду цивільної справи №727/4968/25 за позовом ОСОБА_1 до КП «Містосервіс» про захист прав споживача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Літвінової О.Г. у справі 727/4968/25 за позовом ОСОБА_1 до КП «Містосервіс» про захист прав споживачів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слободян Г.М.