ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3477/25 Справа № 185/8509/24 Суддя у 1-й інстанції - Болдирєва У.М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Гвоздєва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2024 року у складі судді Болдирєвої У.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», третя особа Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», третя особа Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди (а.с. 1-3), який в подальшому уточнив (а.с. 39-41), в обґрунтування якого посилався на те, що 07.02.2024 року Клінікою професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю.І.Кундієва Національної академії медичних наук України» до відповідача та до Південно-Східного міжрегіонального Управління Державної служби з питань праці було направлено Повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) відносно позивача.

Однак відповідач в порушення вимог діючих правових норм не надав протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення про хронічне професійне захворювання за формою П-3 відносно ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального Управління Державної служби з питань праці письмової інформації про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників), якого пропонується включити до складу комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) у ОСОБА_1 .

В зв`язку з цим листами Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці до ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 06.03.2024 №ПС/3.1/4609-24, від 26.04.2024 №ПС/1/8022-24, від 26.06.2024 №ПС/3.1/11641-24 з метою утворення комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) була запитана інформація про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представників для включення їх до складу комісії з розслідування.

Однак відповідач вказаної інформації до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці не надав, що унеможливлює створення відповідної комісії та здійснення розслідування причин професійного захворювання зі складення за його результатами акту П-4, що унеможливлює подальше оформлення позивачем документів та подання заяви про призначення соціальної допомоги в зв`язку з професійним захворюванням.

Така протиправна бездіяльність відповідача впливає на право позивача щодо оформлення соціальної виплати в зв`язку з професійним захворюванням адже унеможливлює проведення розслідування професійного захворювання відносно позивача та оформлення відповідного акту.

Все це призвело до моральних страждань позивача, який втратив нормальний сон, перебуває у постійному хвилюванні за своє майбутнє в частині матеріального забезпечення за набуті у період роботи у відповідача професійні захворювання та саме через протиправну бездіяльність відповідача вимушений докладати додаткових зусиль для організації власного життя: здійснюючи пошук адвокатів, які б могли допомогти йому у поновлені прав, звертатися зі скаргами до державних органів, звертатися з позовом до суду.

На підставі викладеного, позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо ненадання протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення про хронічне професійне захворювання за формою П-3 відносно ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці письмової інформації про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників), якого пропонується включити до складу комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) у ОСОБА_1 ; зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надати до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці письмову інформацію про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників), якого пропонується включити до складу комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) у ОСОБА_1 ; стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю 60 000 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2024 року задоволено частково позов ОСОБА_1 .

Зобов`язано ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надати до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці письмову інформацію про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників), якого пропонується включити до складу комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) у працівника ВП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Бардаченка Ю.С.

Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 6 000 (шість тисяч) грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» судовий збір на користь держави у розмірі 1 937 (тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн 92 коп.

Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 600 (три тисячі шістсот) грн (а.с. 98-102).

В апеляційній скарзі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення в частині задоволених вимог та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог (а.с. 105-107).

Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці скористалось своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін (а.с. 150-154).

Позивач не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін враховуючи наступне.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Процедуру розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) викладено в Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року №337 (далі - Порядок №337).

Пунктом 101 Порядку №337 передбачено, що спеціалізованими профпатологічними закладами охорони здоров`я стосовно кожного хворого складається повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі - повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 19. Повідомлення за формою П-3 протягом трьох робочих днів після встановлення діагнозу надсилається керівникові підприємства (установи, організації), шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), територіальному органу Держпраці, який здійснює державний нагляд (контроль) за підприємством (установою, організацією), територіальному органові Пенсійного фонду України за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), а також профпатологу, який направив хворого до спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я. Строк дії повідомлення за формою П-3 становить шість місяців з моменту встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) у працівника.

Відповідно до п.105 Порядку №337, після отримання повідомлення за формою П-З керівник територіального органу Держпраці утворює протягом трьох робочих днів комісію з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), до складу якої входять представники територіального органу Держпраці (голова комісії), закладу охорони здоров`я, що надає медичну допомогу працівникам підприємства (установи, організації), де працює хворий, або за місцем його проживання (якщо він не працює), роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві (в установі, організації) відсутня), вищого органу профспілки, територіального органу Пенсійного фонду України за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), а також у разі потреби представники інших органів. Зазначені заклади, органи та організації протягом однієї доби з моменту одержання повідомлення за формою П-3 повинні надати територіальному органові Держпраці письмову інформацію про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників), якого пропонується включити до складу комісії з розслідування.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 березня 2024 року до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшло повідомлення клініки професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці ім. Ю.І.Кундієва Національної академії медичних наук України» від 07 лютого 2024 року №344/3 про хронічне професійне захворювання (отруєння) ОСОБА_1 , працівника ВП «ШУ «Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (а.с. 14).

Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці направило на адресу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» декілька листів про надання інформації щодо представників для утворення комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), а саме:

- лист №ПС/3.1/4609-24 від 06 березня 2024 року;

- лист №ПС/1/8022-24 від 26 квітня 2024 року;

- лист №ПС/3.1/11641-24 від 26 червня 2024 року (а.с. 66-69).

Однак відповідачем ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не була надана письмова інформація про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників) роботодавця, якого пропонується включити до складу комісії з розслідування.

Відсутність зазначеної інформації унеможливлює виконання вимог п. 105 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337 в частині утворення комісії з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) у ОСОБА_1 .

Вказане свідчить про обґрунтованість висновку стосовно того, що бездіяльність ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо ненадання письмової інформації про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників) роботодавця, якого пропонується включити до складу комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) працівника ВП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Бардаченка Ю.С. порушує право позивача на своєчасне розслідування його професійного захворювання та подальше оформлення соціальних виплат, яке підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача вчинити дії, передбачені пункту 105 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337.

Доводи апеляційної скарги відповідача на те, що позивачем не доведено доказів щодо підтвердження отримання відповідачем повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 щодо позивача колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такий обов`язок покладено саме на відповідача, а не позивача. Крім того, як видно з відповіді ДУ «Інститут медицини праці ім. Ю.І.Кундієва Національної академії медичних наук України» №03/365 від 10.04.2025 року на лист ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №8/328 від 09.04.2025 року, повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вих. №344/1-4 від 07.02.2024 року було направлено засобами поштового зв`язку Укрпошта 09.02.2024 року. При цьому, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не надано будь-яких доказів на спростування вищевказаного та доказів, які б підтверджували його посилання стосовно не отримання такого повідомлення.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як передбачено статтею 280 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 01 вересня 2020 року у справі 216/3521/16-ц, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Таким чином внаслідок будь-якого порушення прав особи виникає право на відшкодування моральної шкоди і таке відшкодування є належним та ефективним способом захисту, що відповідає змісту порушеного права та характеру його порушення.

Бездіяльність відповідача щодо ненадання письмової інформації про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників) роботодавця, якого пропонується включити до складу комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_1 призвела до порушення прав позивача, який був змушений докласти зусиль для відновлення свого порушеного права шляхом звернення до фахівців права. При цьому позивач відчував психологічний дискомфорт та душевне хвилювання.

Враховуючи вищевказані обставини, період часу який позивач змушений доводи порушення відповідачем його законних прав та вчинення дій направлених для їх поновлення, а також принцип розумності та співмірності колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 6 000 грн.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 30 липня 2025 року.

Повний текст постанови складено 11 серпня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна