УХВАЛА

06 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 447/2195/19

провадження № 61-9412ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Авдєєнком Віталієм Вікторовичем, на постанову Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області Шимбри Мар`яни Ярославівни, Малого виробничо-комерційного підприємства «Верховина», Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області, третя особа - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області, про усунення перешкод у здійсненні права власності, користуванні та розпорядженні нерухомим майном, визнання протиправним та скасування рішень, визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області Шимбри М. Я., Малого виробничо-комерційне підприємство «Верховина», Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області, третя особа - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області, про усунення перешкод у здійсненні права власності, користуванні та розпорядженні нерухомим майном, визнання протиправним та скасування рішень, визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 09 жовтня

2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області Шимбри М. Я., Малого виробничо-комерційного підприємства «Верховина», Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області, третя особа - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області, про усунення перешкод у здійсненні права власності, користуванні та розпорядженні нерухомим майном, визнання протиправним та скасування рішень відмовлено.

Додатковим рішенням Миколаївського районного суду Львівської області

від 21 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 400,00 грн.

Додатковим рішенням Миколаївського районного суду Львівської області

від 21 жовтня 2020 року заяву МВКП «Верховина» про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь МВКП «Верховина» витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року апеляційну скаргу задоволено частково.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2020 року скасовано, ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено, з мотивів, викладених в редакції цієї постанови.

Додаткове рішення Миколаївського районного суду Львівської області

від 21 жовтня 2020 року скасовано, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

Додаткове рішення Миколаївського районного суду Львівської області

від 21 жовтня 2020 року змінено, заяву МВКП «Верховина» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь МВКП «Верховина» витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року касаційну скаргу

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Манукян М. А., задоволено частково.

Постанову Львівського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року скасовано.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області Шимбри М. Я., Малого виробничо-комерційного підприємства «Верховина», Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області, про усунення перешкод у здійсненні права власності, користуванні та розпорядженні нерухомим майном, визнання протиправним та скасування рішень, визнання недійсним договору купівлі-продажу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-16201св23).

Постановою Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , задоволено.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2020 року та додаткові рішення цього ж суду від 21 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області від 02 липня 2013 року № 351 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки МВКП «Верховина».

Визнано протиправним і скасовано рішення Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області від 05 березня 2019 року № 488 «Про продаж МВКП «Верховина» земельної ділянки у власність».

Визнано недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області

Алексєєвим В. А. 19 березня 2019 року та зареєстрований в реєстрі за № 366.

Припинено право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:004:0185, зареєстроване за ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті державним реєстратором Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області:

- від 02 липня 2019 року, індексний номер 47576282, на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0185;

- від 02 липня 2019 року, індексний номер 47573318, на об`єкт незавершеного будівництва: магазин ритуальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні права власності щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу об`єкта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

У липні 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Авдєєнком В. В., на постанову Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судове рішення, яке оскаржує заявник, свідчить про існування шести вимог немайнового характеру.

Пунктом 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті позивачем при зверненні до суду складала 4 610,40 грн ((1 921 грн * 0,4) * 6).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає 9 220,80 грн (4 610,40 грн * 200%).

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на зазначене, за подання касаційної скарги з урахуванням зазначеного коефіцієнту до сплати підлягає судовий збір у розмірі 7 376,64 грн (9 220,80 грн * 0,8%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Касаційна скарга подана за допомогою системи «Електронний суд», проте не містить доказів надсилання листом з описом вкладення (квитанції про доставку документів до електронного кабінету) усім іншим учасникам справи, зазначеним у судових рішеннях.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції докази надсилання листом з описом вкладення копій касаційної скарги та доданих до неї документів усім учасникам справи.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У порушення наведених вимог, у касаційній скарзі не зазначено повне найменування та місцезнаходження Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Авдєєнком Віталієм Вікторовичем, на постанову Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець