Справа № 489/704/25
Провадження № 2/489/1321/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Савицької О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В лютому 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 192 663,09 грн. та понесені судові витрати.

Як на підставу позовних вимог вказано, що 21.08.2019 між відповідачем ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 014/1179/82/91884927, згідно якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 72 094,06 грн. на умовах, визначених даним договором, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, зі сплатою відсотків за їх використання. Проте відповідач свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, заборгованість не погашав, в зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 133 242,21 грн., а саме: 87 975,74 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 45 266,47 грн. сума заборгованості за відсотками.

13.04.2012 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 010/1179/82/0059586, згідно якого відповідач отримав кошти в кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за їх використання. Проте відповідач свої зобов`язання за договором не виконав належним чином, кредитні кошти та відсотки за їх користування не сплачував у встановленому договором порядку, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 59 420,88 грн., з яких: 59 420,88 грн. заборгованість за основною сумою боргу.

24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-72, згідно якого позивач набув права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 за вказаними кредитними договорами.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просить стягнути заборгованість з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.02.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

29.05.2025 судом постановлено ухвалу про витребування доказів, відповідно до якої витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Райффайзен Банк Аваль» докази по справі.

04.06.2025 витребувані матеріали надійшли на адресу суду від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

16.06.2025 витребувані докази надійшли на адресу суду від АТ «Райффайзен Банк Аваль».

30.07.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Савицької О.Е. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не містить належної деталізації, яка б дозволила перевірити правильність, обґрунтованість і законність заявлених до стягнення сум. Також вказувала, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надано первинних документів, які б підтвердили надання позичальнику кредитних коштів. Окрім викладеного вказувала на те, що обґрунтовуючи вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 014/1179/82/91884927 позивач вказує на те, що в зв`язку з несплатою відповідачем відсотків за користування кредитом прострочені відсотки шляхом реструктуризації заборгованості були капіталізовані до суми кредиту, таке збільшення суми кредиту не супроводжувалось видачею кредитних коштів. Між тим проти також капіталізації відповідач заперечує, вказує, що йому не було роз`яснено наслідки такої дії, не повідомлено про її вчинення. Додатково представник позивача посилалась на пропуск позивачем строку давності звернення до суду із вимогою про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом зокрема щодо погашення чергових щомісячних платежів. Вважала, що позивачем пропущено строк позовної давності при зверненні до суду та просила його застосувати.

04.08.2025 від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. Зазначав про те, що ним на запит суду було надано детальний розрахунок заборгованості за кредитними договорами, що підтверджує дійсний розмір заборгованості, визначений у позові, проте деталізує його. Також вказував, що д матеріалів справи долучено виписки по особовим рахункам відповідача ОСОБА_1 , які були виготовлені первинним кредитором та є належними і достовірними доказами отримання відповідачем грошових коштів. Власного розрахунку заборгованості або висновку експерта з цього приводу відповідачем до матеріалів справи не долучено. Окрім викладеного вважав, що посилання відповідача на пропуск строку позовної давності є безпідставними, оскільки Постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України такий строк було продовжено на час дії карантину та воєнного стану.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві та відповіді на відзив просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Савицька О.Е. в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, просила суд відмовити в його задоволенні та застосувати позовну давність до позовних вимог до одного з договорів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

21.08.2019 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит Готівкою» № 014/1179/82/91884927, відповідно до умов якого банк надав клієнту кредит в сумі 72 094,06 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором (а.с. 5-7, т. 1).

Кредит видається строком на 72 місяці, до 21.08.2025; за користування кредитом клієнт сплачує проценти в розмірі 39,9 % річних (п. 1.2.2, 1.2.3 договору).

Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_1 (а.с. 118-127, т. 1).

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, заборгованість не погашав, в зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 133 242,21 грн., а саме: 87 975,74 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 45 266,47 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 136-138, т. 1).

При цьому зі змісту виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 014/1179/82/91884927 неодноразово була реструктуризована та капіталізована, станом на дату останньої капіталізації 21.05.2023 розмір боргу становив 87 975,74 грн. розмір прострочених відсотків станом на дату капіталізації було включено до розміру заборгованості за кредитом.

13.04.2012 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/1179/82/0059586, відповідно до умов якого банк надав клієнту кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Максимальний розмір кредиту за цим договором складає 50 000,00 грн. Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на КР з подальшим перерахуванням цих коштів для здійснення операцій за КР клієнта. Процентна ставка за користування кредитом - 36,9 %річних. Строк кредиту 24 місяці (а.с. 18-29, т. 1).

Згідно п. 8.5 кредитного договору без укладення додаткових угод до цього договору банк має право продовжити строк кредиту та той самий строк, за умови що на останній робочий день строку кредиту банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку кредиту.

У відповідності до положень п. 10.4 кредитного договору погашення процентів за користування кредитом здійснюється шляхом договірного списання коштів в необхідній сумі з КР в тому числі за рахунок збільшення заборгованості за кредитом.

Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_1 (а.с. 89-117, т. 1).

ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, заборгованість не погашав, в зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 59 420,88 грн., з яких: 35 501,00 грн. заборгованість за дозволеним овердрафтом, 23 919,88 грн. заборгованість за недозволеним овердрафтом (а.с. 128-135, т. 1).

Зі змісту виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 010/1179/82/0059586 була збільшена за рахунок погашення процентів за користування кредитом шляхом договірного списання коштів; кредитний ліміт неодноразово збільшувався та станом на 27.01.2023 становив 31 501,00 грн.

24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/2-72, відповідно до умов якого первісний кредитом передає (відступає) новому кредитору заплату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказані у реєстрах боржників (а.с. 14-16, т. 1).

Згідно Витягу з Реєстру боржників № 1 до договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/1179/82/91884927 в сумі 133 242,21 грн. (а.с. 17, т. 1).

Згідно Витягу з Реєстру боржників № 2 до договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 010/1179/82/0059586 в сумі 59 420,88 грн. (а.с. 39, т. 1).

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між кредитодавцем та відповідачем ОСОБА_1 були укладені кредитні договори, умови яких АТ «Райффайзен Банк Аваль» були виконані. Однак відповідач свої зобов`язання за цими договорами щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість згідно розрахунку позивача, який відповідає умовам, узгодженим між сторонами, а також сумам, отриманим відповідачем.

Доказів, які б спростовували правильність наданих позивачем розрахунків, матеріали справи не містять.

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаними кредитними договорами.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконав, отримані кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, згідно статей 526, 1054 ЦК України з відповідача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 192 663,09 грн., яка підтверджена розрахунками позивача та відповідачем не спростована.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову виходячи з наступного.

Щодо заперечень проти визначення розміру заборгованості вони не підтверджені належними та достовірними доказами. Натомість позивачем до матеріалів справи долучено виписки по особових рахунках відповідача ОСОБА_1 , які є достовірними та достатніми доказами отримання останнім грошових коштів, користування кредитом систематично протягом тривалого часу, збільшення розміру заборгованості за кредитом за рахунок капіталізації та списання відсотків за рахунок кредитного ліміту. Власного розрахунку заборгованості відповідачем до матеріалів справи не долучено, будь-яких клопотань про призначення експертиз щодо визначення дійсного розміру боргу - не заявлено.

Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права (статті 12, 81 ЦПК України).

При ухваленні рішення суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77-78, чч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі № 235/499/17 зазначено, що аналіз норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

До матеріалів справи долучено копію кредитних договорів, деталізовані розрахунки заборгованості відповідача та виписки за особовими рахунками. Будь-яких доказів на спростовування вищепеперічених відповідачем ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено.

Відтак позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Щодо тверджень представника відповідача про пропуск позивачем строку для звернення до суду із заявленими вимогами вони не відповідають обставинам справи та не знайшли свого підтвердження, оскільки з виписок по особовим рахункам вбачається, що протягом тривалого часу ОСОБА_1 систематично користувався кредитними коштами, здійснював часткове погашення заборгованості (що свідчить про переривання строку позовної давності), використовував кредитні кошти, тощо.

Крім того, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

01.07.2023 згідно постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 завершено дію карантину.

В той же час 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Враховуючи викладене, станом на час звернення до суду строк позовної давності за вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами позивачем не пропущено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and others v. Ukraine, №4909, параграф 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Враховуючи викладене, інші аргументи відповідача, визначені ним як підстави заперечення проти позовних вимог, не мають вирішального значення для розгляду справи по суті та не спростовують висновків суду про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в сумі 1 514,00 грн., в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано належних та допустимих доказів понесення таких витрат, а також їх оплати у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 27, 141-142, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 014/1179/82/91884927 від 21.08.2019 станом на 25.07.2024 в розмірі 133 242,21 грн. (сто тридцять три тисячі двісті сорок дві гривні 21 копійка), а саме: 87 975,74 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 45 266,47 грн. сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 010/1179/82/0059586 від 13.04.2012 станом на 26.07.2024 в розмірі 59 420,88 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста двадцять гривень 88 копійок), а саме: 59 420,88 грн. заборгованість за основною сумою боргу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Повний текст рішення складено 06.08.2025.

Суддя Г.А. Микульшина