Справа № 335/1671/25
Провадження № 2-п/337/58/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Лемонджави А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 03.07.2025 у цивільній справі № 337/1671/25 за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості з оплати за централізоване водопостачання та водовідведення,

УСТАНОВИВ:

31.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2025 у цивільній справі № 337/1671/25, яким з нього та співвідповідачки ОСОБА_2 стягнуто солідарно заборгованість у розмірі 46 728,65 гривень, а також судові витрати.

Заяву обгрунтовано тим, що на думку відповідача ОСОБА_1 суд неправильно оцінив докази відсутності підстав для солідарного стягнення з нього заборгованості. Зокрема, ОСОБА_1 зазначив, що він вже тривалий час не проживає за адресою стягнення заборгованості (про що він зазначав у відзиві), а відтак, у нього відсутній обов`язок оплати комунальних послуг.

Ухвалою суду від 04.08.2025 заяву про перегляд заочного рішення прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

В судове засідання сторони не з`явилися. Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 2. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Під час розгляду справи суд взяв до уваги той факт, що від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив, водночас, враховуючи відсутність відзиву від іншої відповідачки ( ОСОБА_2 ), а також враховуючи, що чинними положеннями ЦПК України не врегульовано питання ухвалення заочного рішення за умови, що всі відповідачі не з`явилися в судове засідання, але відзив подано лише одним з відповідачів, відтак, суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом зазначених положень чинного законодавства скасування заочного рішення суду можливе за одночасного існування двох умов: 1) що відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та 2) відповідач надає докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення. Наявність наведених вище обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти росії»).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Відповідач ОСОБА_1 у своїй заяві про перегляд заочного рішення послався на обставини, які були ним викладені у відзиві (щодо непроживання за спірною адресою та про належне сповіщення позивача про непроживання з долученням відповідних підтверджуючих документів з метою припинення нарахування заборгованості), і яким суд дав оцінку під час вирішення справи. А саме, суд зазначив, що підставою для солідарного стягнення з ОСОБА_1 стала реєстрація в спірній квартирі, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», які передбачають, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Тобто, положення вказаної норми, зокрема, використана частка «та/або» передбачає, що для виникнення солідарного обов`язку з оплати житлово-комунальних послуг достатньо лише однієї з двох наведених умов: або факт проживання або факт реєстрації у житлі споживача.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідач не вказав жодних інших обставин, які не були предметом дослідження суду, і які могли б призвести до ухвалення іншого рішення у справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано жодних доказів в обгрунтування обставин, які б спростували наявність підстав для солідарного стягнення з нього боргу або мали інше істотне значення для вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, а також матеріали заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку, що заява про скасування заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 12-13, 76, 81, 260, 280-288, 352 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 03.07.2025 у цивільній справі № 337/1671/25 за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості з оплати за централізоване водопостачання та водовідведення залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що, відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею як така, що постановлена в судовому засіданні за відсутності учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ