Справа 556/1157/25
Номер провадження 2/556/586/2025

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2025 року. сел.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Іванків О.В.,

секретаря Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в сел. Володимирець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полицької сільської ради Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Полицької сільської ради Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір чоловіка позивачки ОСОБА_3 . Після її смерті, відкрилася спадщина на майно, яке складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Ромейківської (нині Полицької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки державний акт виданий після смерті власника, а також оскільки неможливо безпосередньо встановити родинні відносини між позивачкою та спадкодавицею.

Роз`яснювальним листом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 16.04.2025 в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просить позов задовольнити, встановити факт, що має юридичне значення та визнати за нею право власності на спадкове майно за законом та розглянути справу без участі позивачки.

Вказаний позов ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду 23.04.2025 року.

Ухвалою суду від 15.06.2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, але надали суду заяву в якій просили справу розглядати у відсутності їх представника за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Володимирецьким відділом реєстрації АГС Рівненської області від 03.04.2000 року.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 , та покійним чоловіком ОСОБА_2 , підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 де її чоловіком записаний « ОСОБА_2 ».

Також судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_2 , спільно разом із ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками №15, №16 від 16.04.2025 року, які видані старостою села Ромейки Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області.

Також ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір чоловіка позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть про смерть від 16.04.2025 року.

Судом також встановлено, що за життя ОСОБА_3 , належали земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 4,10 га, які знаходяться на території Ромейківської (нині Полицької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ЯГ №379572 від 23.06.2006 року.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю.

На час смерті ОСОБА_3 , спільно разом із нею проживала та була зареєстрована позивачка ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками №18, №19 від 21.04.2025 року, які видані старостою села Ромейки Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області, яка вважається такою, що фактично прийняла спадщину.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , не заведена, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 16.04.2025.

Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за життя ОСОБА_3 , позивачка ОСОБА_1 , здійснювала утримання та повний догляд за нею, піклувалася про неї, допомагала у веденні господарства, купувала необхідні ліки та продукти харчування, доставляла її до лікарні, забезпечувала всім необхідним. Даний догляд мав характер постійної допомоги, надавався систематично.

Згідно довідки №20 від 21.04.2025 року, яка видана старостою села Ромейки Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області, підтверджується, що ОСОБА_1 , здійснила поховання спадкодавиці ОСОБА_3 .

Також згідно акту опитування свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які засвідчені старостою Ромейківського старостинського округу Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , на день смерті ОСОБА_3 , фактично проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та спадкодавицею ОСОБА_3 , підтверджується повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 16.04.2025 року де його матір`ю записана ОСОБА_3 .

Роз`яснювальним листом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції №342/01-16 від 16.04.2025 в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачці відмовлено, оскільки державний акт виданий після смерті власника, а також оскільки неможливо безпосередньо встановити родинні відносини між позивачкою та спадкодавицею. Рекомендовано, для реалізації спадкових прав, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказані земельні ділянки, які належали померлій, оскільки державний акт виданий після смерті власника.

Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Як зазначено в п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом набувають права на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Порядок розпаювання земель колективних сільськогосподарських підприємств установлено Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року. Згідно п.4-8 Указу розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією.

Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до постанови КМУ «Про затвердження форми сертифікату на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» від 12.10.1995 року № 801, документом, що підтверджує право на пай та його виділення в натурі, є сертифікат, який при вступі у спадщину, серед іншого, надається спадкоємцем нотаріусу.

Отже, саме сертифікат засвідчував право власника на земельну частку (пай) і був підставою для виділення земельної ділянки в натурі та отримання правовстановлюючого документу.

Видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай).

Відповідно до ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Враховуючи, що щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Оскільки покійна ОСОБА_3 , за свого життя була власником земельних ділянок, не залишила заповіт, позивачка ОСОБА_1 , являється спадкоємцем за законом, проте оскільки державний акт виданий після смерті власника унеможливлює їй оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та знаходить підстави визнати, що ОСОБА_1 , набула право власності на земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст.1258, ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

У відповідності до ч.5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до прийняття даного Закону, визнаються державою.

Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 130, 174, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 1218, 1258, 1262 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Полицької сільської ради Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , в АДРЕСА_1 до відкриття спадщини більше п`яти років та на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на земельні ділянки загальною площею 4,10 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Ромейківської (нині Полицької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, що належали ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №379572 від 23.06.2006 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У відповідності до п.15.5) розділу Х111 Прикінцеві положення, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: О.В.Іванків

Учасники провадження:

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач Полицька сільська рада Вараського району Рівненської області, юридична адреса: с. Полиці, вул. Богдана Хмельницького, 23а, Вараського району Рівненської області,