Справа № 522/4009/22
Провадження № 2/522/1706/25
УХВАЛА

11 серпня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючого - судді Чорнухи Ю.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дідуренко Світлани Валеріївни, про відвід судді у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , про визнання договору дарування недійсним -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , про визнання договору дарування недійсним.

08.08.2025 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Дідуренко Світлани Валеріївни про відвід судді, у якій представник заявляє про відвід судді Чорнуха Ю.В. та просить передати справу на розгляд іншому судді.

Заява мотивована тим, що на думку заявника суддя Чорнуха Ю.В. є упередженою, оскільки без узгодження з представниками сторін призначила дати наступних судових засідань. На думку заявника упередженість судді підтверджується опублікованим у месенджері телеграм репортажем стороннього спостерігача. Також заявник посилається на те, що представником позивача у справі неодноразово заявлялись відводи, що дає представнику третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, стверджувати про упереджене і необ`єктивне ставлення судді.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту наведених норм вбачається, що для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності. При цьому, сама по собі незгода сторони з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу.

У постанові Верховного Суду від 15.07.2019 у справі № 9901/116/19, наведена правова позиція, згідно якої не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Тобто відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У якості доказу упередженості судді, заявник посилається на не погодження з ним дат наступних судових засідань та на опублікований у месенджері телеграм репортаж.

На думку суду додана до позовної заяви роздруківка публікації не є належним доказом наявності визначених чинним законодавством підстав для відводу судді. Самі по собі суб`єктивні оціночні судження, критика або інші висловлювання, викладені у публікаціях, не можуть свідчити про існування фактів упередженості суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

У постанові від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 Верховний Суд зазначив, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Суд вважає за необхідне зазначити причини відкладення десяти судових засідань (перерв у судових засіданнях) у справі:

-10.12.2024 - відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи;

-23.01.2024 - відкладено у зв`язку із задоволенням клопотання ОСОБА_1 про залучення її до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору;

-26.02.2025 - відкладено за клопотанням представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_1 ;

-13.03.2025 - закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 21.03.2025;

-21.03.2025 - задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 про повернення до стадії підготовчого провадження. Закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 02.04.2025;

-02.04.2025 - відкладено у зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні суду;

-08.05.2025 - перерва у судовому засіданні у зв`язку із задоволенням клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 про витребування доказів;

-12.06.2025 - перерва у судовому засіданні у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи;

-19.06.2025 - перерва у судовому засіданні у зв`язку з неявкою представника позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 та необхідністю заслуховування їх пояснень у справі;

-01.07.2025 - відкладено за клопотанням представника позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 .

З викладеного вбачається, що більшість судових засідань були відкладені (оголошувались перерви) у зв`язку із задоволенням клопотань представника позивача ОСОБА_2 , або представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 , або у зв`язку з неявкою представника позивача ОСОБА_2 або представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 .

У практиці Верховного Суду (наприклад, постанова Верховного Суду від 24.10.2024 у справі № 990/228/23, провадження № 11-151заі24) неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач передусім має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. До того ж визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи, дотримання процесуальних строків. Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що після прийняття справи до провадження ухвалою суду від 28.10.2024 у справі було призначено десять судових засідань: 10.12.2024, 23.01.2025, 26.02.2025, 13.03.2025, 21.03.2025, 02.04.2025, 08.05.2025, 12.06.2025, 19.06.2025, 01.07.2025, однак станом на 01.07.2025 справа не була розглянута (і не розглянута до сьогоднішнього дня), враховуючи обов`язок суду вживати заходів для своєчасного розгляду справи та для запобігання зловживанню процесуальними правами, суд визначив декілька дат судових засідань для розгляду справи по суті - 13.08.2025 на 14 годину 00 хвилин, 15.08.2025 на 14 годину 00 хвилин, 18.08.2025 на 14 годину 00 хвилин, 26.08.2025 на 14 годину 00 хвилин.

Як вбачається з ухвали від 01.07.2025, визначаючи дати судового засідання, суд погодив дату судового засідання 13.08.2025 з усіма учасниками справи. Суд не прийняв доводи представника позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, щодо неможливості участі у судовому засіданні 15.08.2025, оскільки представники не повідомили суду поважних причин неможливості явки на вказану дату, а доводи представників щодо заборони призначення судових засідань із незначними перервами не ґрунтувались на чинному законодавстві.

Щодо посилання заявника на неодноразове заявлення відводів представником позивача, то у задоволенні заяви представника позивача про відвід судді від 02.05.2025 відмовлено, заяви представника позивача про відвід судді, заявлені у судовому засіданні 12.06.2025, залишені без розгляду на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку щодо спрямованості заявленого відводу на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи, яке суд розцінив зловживанням процесуальними правами.

У постанові Верховного Суду від 15.07.2019 у справі № 9901/116/19, наведена правова позиція, згідно якої не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Тобто відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Заява представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 не підтверджена належними і допустимими доказами, а містить лише припущення щодо упередженості судді, які ґрунтуються на висловлюваннях інших осіб та незгоді із процесуальними рішеннями судді щодо призначення дат судових засідань у справі, що свідчить про необґрунтованість такої заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на те, що наступне судове засідання у справі призначене на 13.08.2025, а заява про відвід надійшла до суду 08.08.2025, наявні підстави для передання заяви на розгляд судді, який не входить до складу суду, визначеному у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 14, 33, 36, 40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дідуренко Світлани Валеріївни, про відвід судді у справі № 522/4009/22 (провадження № 2/522/1706/25) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , про визнання договору дарування недійсним - вважати необґрунтованою.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дідуренко Світлани Валеріївни, про відвід судді у справі № 522/4009/22 (провадження № 2/522/1706/25) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , про визнання договору дарування недійсним - передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Юлія ЧОРНУХА