Провадження №4-с/523/11/25
У Х В А Л А

"31" липня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дяченко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 міста Одеси, цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Пересипський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУП», про зобов`язання зняти арешт з майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженою особи Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання зняти арешту з майна, якою просить:

- Зобов`язати уповноважену особу Пересипського відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт накладений 02.06.2014 року о 11:39:48 (дата, час державної реєстрації), згідно постанови про арешт майна боржник та оголошення зборони на його відчуження, серія та номер: В-10/702, виданий 26.05.2014, видавник: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Д. В Стьопін Д. К., на нерухоме майно: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), номер запису про обтяження: 5864040 (спеціальний розділ).

В обґрунтування скарги, заявник зазначає наступне: на примусовому виконанні Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №43432466 та виконавче провадження за № 49961209, щодо примусового виконання виконавчого листа за № 523/18350/13-ц від 10.04.2014 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси. 26.05.2014 року державним виконавцем ВДВС було відкрито виконавче провадження №43432466 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 523/18350/13- ц. 26.05.2014 року в рамках ВП № 43432466 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. 09.12.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ст. 37 закону України Про виконавче провадження. Зазначений виконавчий документ за №523/18350/13-ц надійшов повторно на примусове виконання до ВДВС і 28.01.2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження за №49961209. 09.09.2016 року державним виконавцем ВДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за № 49961209, на підставі п.10 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження. "05" березня 2014 р. Суворовський районний суд міста Одеси рішенням у справі 523/18350/13-ц задовольнив позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором 065- МКЦ/2008-980 від 13.08.2008 р. В подальшому, відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 065- МКЦ/2008-980 від 13.08.2008 р. 04.08.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА», та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП", було укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №065-МКЦ/2008-980 від 13.08.2008 р, перейшло до ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП" і цього ж дня між ТОВ "ФК " ДНІПРОФІНАНСГРУП" та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070 A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №065-МКЦ/2008-980 від 13.08.2008р., перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП». Через два роки після укладання зазначеного договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором, ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП звернулося до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 09.09.2016 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за № 49961209 на підставі п.10 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 523/18350/13-ц, а постановою Одеського апеляційного суду від 13.02.2024 року скасовано ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 22 листопада 2022 року та залишено без задоволення заяву ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення їх до виконання. Таким чином, станом на липень 2024 року у органах ВДВС відсутні виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 сум заборгованості, в тому числі і по зазначеному вище рішенню суду, що підтверджується інформацію з Єдиного реєстру боржників (інформація є загальнодоступною). Як вбачається з інформаційної довідки № 376182624 від 26.04.2024 року, документами поданими для державної реєстрації є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер В-10/702 від 26.05.2014 року. У листі ВДВС від 02.07.2024 року за № 116056 зазначає про те, що на примусовому виконанні відділу перебували виконавчі провадження за № 43432466 та № 49961209 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 523/18350/13-ц, боржником за якими виступала ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . В той же час, інформація щодо виконавчого провадження за № В-10/702 відсутня. Тобто, відсутня і будь-яка інформація про те, на підставі якого виконавчого документа державним виконавцем було винесено постанову 26.05.2014 року за № В-10/702, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що в свою чергу не дає підстави безпосередньо стверджувати про те, що арешт було накладено зокрема, згідно постанови від 26.05.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження зокрема, в рамках ВП № 43432466. У червні 2024 року на адресу Суворовського ВДВС у місті Одесі було подано заяву про зняття арешту з майна гр. ОСОБА_1 . 02.07.2024 року листом у відповідь на заяву, яка була отримана 23.07.2024 року, Суворовський ВДВС у місті Одесі повідомив про те, що на примусовому виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження за № 43432466 та № 49961209, які було завершено в 2016 році. В той же час, будь-яка інформація щодо виконавчого провадження за № В-10/702 про перебування на примусовому виконанні виконавчих документів, на підставі якого було накладено арешт на майно ОСОБА_1 також не надається. З огляду на викладене, арешт майна ОСОБА_1 порушує її конституційні права.

01.10.2024 року представник Пересипського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси надав до суду Відзив на позов, яким просив відмовити у задоволенні скарги. Зазначив, що згідно даних ЄДРВП на виконанні у Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження № 43432466 з примусового виконання виконавчого листа № 523/18350/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми на користь ПАТ КБ «Надра» у розмірі 380592,83 грн. 26.05.2014 року відкрито виконавче провадження. 26.05.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. 02.06.2014 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору на користь держави у розмірі 38059,28 грн. 09.12.2014 року винесено постанову про стягнення витрат виконавчого провадження. 09.12.2014 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Також на виконання у ДВС перебувало ВП ; 49961209 з примусового виконання виконавчого листа № 523/18350/13-ц від 10.04.2014 про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми на користь ПАТ КБ «Надра» у розмірі 380592,83 грн. 28.01.2016 року відкрито виконавче провадження. 09.09.2016 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.10 ст. 49 Закону України «про виконавче провадження», та направлено до ВДВС Березівського МУЮ в Одеській області. Державним виконавцем не порушено приписи статті 50 Закону України «Про виконавче провадження». Арешт накладений в рамках виконавчого провадження міг бути знятий державним виконавцем лише в разі закінчення виконавчого провадження, а саме з підстав ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». У всіх інших випадках арешт з майна боржника може бути знятий лише з підстав ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». 07.05.2024 на адресу відділу надійшла заява від адвоката Пижика В.В. про зняття арешту з майна ОСОБА_1 . У відповідь було роз`яснено, що законні підстави для зняття арешту з майна відсутні. Представник ВДВС просив розглянути скаргу без їх участі.

22.07.2025 року представник скаржника адвокат Пижик В.В. подав до суду додаткові пояснення у справі, згідно яких зазначив наступне. ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУП» не є стороною виконавчого провадження, що унеможливлює утримання арешту на його користь. Це підтверджується такими обставинами: Постановою Одеського апеляційного суду від 13.02.2024 у справі № 523/18350/13-ц було скасовано ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22.11.2022 та залишено без задоволення заяву ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» про заміну стягувача, видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання. Ці висновки підтверджені ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2024 року, яка відмовила у відкритті касаційного провадження за скаргою ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП». Таким чином, у зв`язку з остаточним відхиленням судами вищих інстанцій заяв ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» про поновлення строків та заміну стягувача, ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» не є стягувачем у виконавчому провадженні, а зобов`язання перейшло у категорію натурального (obligatio naturalis). Це означає, що вимога щодо цього зобов`язання більше не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Як наслідок, державний виконавець втратив будь-які правові підстави для утримання арешту на майні Скаржника. Мета арешту забезпечення примусового виконання рішення повністю зникла. Продовження такого обтяження є прямим порушенням права власності ОСОБА_1 та суперечить основоположним принципам цивільного права.

23.07.2025 року представник скаржника адвокат Пижик В.В. подав до суду додаткові пояснення у справі, якими зазначив наступне. За даними ВДВС на примусовому виконанні в органі ВДВС перебувало два виконавчих провадження: № 43432466 та № 49961209. Обидва провадження були завершені 09.12.2014 та 09.09.2016. У той же час, як такого виконавчого провадження за № В-10/702 в органі ДВС не має. Ця обставина свідчить не лише про відсутність самого провадження під цим номером, але й про грубе порушення принципів обліку та ведення виконавчих проваджень. Бездіяльність ДВС, яка полягає у формальному підтриманні арешту, є надмірним формалізмом. В умовах, коли жодне інше виконавче провадження не було відкрито або ж було закрито з інших підстав, а також після низки судових рішень, що унеможливили подальше примусове стягнення, первісна підстава завершення провадження втрачає свою актуальність. Навів підстави для зняття арешту за рішенням суду - ч. 5 ст. 59 Закону № 1404- VIII, верховенство конституційних норм і Конвенції, та бездіяльність ВДВС. Відсутність діючого ВП та остаточна неможливість примусового стягнення є ключовими.

17.07.2025 року, 22.07.2025 року, 30.07.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Пижик В.В. подав до суду заперечення на доступ до матеріалів справи та до розгляду справи адвоката Баценюк Н.М., оскільки її повноваження як представника ТОВ «Фінанс Проперті Груп» не підтверджені належним чином: 1) Згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, отриманим 29.07.2025, щодо ТОВ "ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП", зазначено виключення з реєстру у зв`язку з аналюванням усіх наявних ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг. З моменту анулювання всіх наявних ліцензій (з 03.02.2023 року), ТОВ "ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП" втратило право здійснювати фінансові операції, що вимагають ліцензування. 2) 16 липня 2025 року представником ТОВ "ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП", адвокатом Баценюк Н.М., було подано клопотання, до якого додано ордер серії АХ № 1099995 від 31.03.2025 року (на підставі договору № б/н від 01.02.2025 року). 25 липня 2025 року цим же представником подано інше клопотання, до якого додано ордер серії АХ № 1099995 від 12.02.2025 року (на підставі договору № 1964 від лютого 2025 року), наявні виправлення, а тому дата є незрозумілою. Таким чином, наявні два ордери з однаковою серією та номером (АХ № 1099995), але з різними датами видачі, різними підставами та різним обсягом повноважень/зазначенням суду. 3) Ордер від 12 лютого 2025 року вказує на представництво інтересів у "Пересипському районному суді м. Одеси". Однак, згідно із Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX, Суворовський районний суд міста Одеси було перейменовано на Пересипський районний суд міста Одеси лише з 25 квітня 2025 року. Тобто, на дату підписання та видачі ордера "12" лютого 2025 року такого суду з найменуванням "Пересипський районний суд м. Одеси" ще не існувало. 4) Представником також надана Довіреність у порядку передоручення від 12.02.2025 р., сформована в системі «Електронний суд». Згідно з Витягом з ЄДР, КОРЖ ОЛЬГА ВОЛОДИМИРІВНА є керівником ТОВ "ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП". Однак, згідно з тим самим Витягом з ЄДР, повноваження керівника Корж О.В. обмежені: "укладання договорів на суму, що перевищує 50000,00 (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.)". Надана ж довіреність на ім`я Баценюк Н.М. видана без будь-яких обмежень повноважень, надаючи право представляти інтереси ТОВ "ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП" "з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи". Таким чином, Корж О.В., видавши довіреність без обмежень, очевидно перевищила власні повноваження, визначені для неї як керівника юридичної особи. Довіреність, видана керівником із перевищенням встановлених для нього обмежень повноважень, є нікчемною у цій частині.

25.07.2025 року адвокат Баценюк Н.М. надала суду клопотання про долучення доказів, в підтвердження повноважень представника ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», а також доказів на спростування заперечень представника Буділовськогї Л.Ф. щодо відсутності кваліфікованого електронного підпису на довіреності.

Ухвалою судді від 29.07.2024 прийнято скаргу до розгляду, відкрито провадження по справі, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 13.01.2025 зупинено провадження по цивільній справі за скаргою Буділовської Любов Федорівни, на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), стягувачі: ПАТ комерційний банк «Надра», ТОВ «Фінанс Проперті Групп» до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 2/1522/11652/11 (провадження № 14-137цс24).

Ухвалою суду від 16.06.2025 поновлено провадження за скаргою Буділовської Любов Федорівни, на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), стягувачі: ПАТ комерційний банк « Надра», ТОВ «Фінанс Проперті Групп».

У судовому засіданні 31.07.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Пижик В.В. приймав участь в режимі відеоконференції, вийщов на відеозв`язок.

У судовому засіданні 31.07.2025 представник ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» - адвокат Баценюк Н.М. приймала участь в режимі відеоконференції, вийшла на зв`язок.

Судом було вирішено питання допуску адвоката Баценюк Н.М. до участі по справі в якості представника ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», та допущено до участі у справі.

Разом із тим, зв`язок з учасниками ВКЗ переривався, хоча суд забезпечив технічну можливість участі сторін у відеоконференції, суду було загалом із перериванням чутно представників учасників, разом із тим учасники справи декілька разів просили головуючого повторювати одне й те ж саме.

Відповідно до частини п`ятої статті 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

З огляду на викладене, представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Пижик В.В. подав заяву про розгляд справи 31.07.2025 без його участі, просив скаргу задовольнити, з урахуванням доводів викладених у скарзі та додаткових письмових поясненнях.

Представник заінтересованої особи ПАТ комерційний банк «Надра» не забезпечив участь свого представника до судового засідання, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Представник Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не забезпечив явку свого представника до судового засідання, у відзиві на скаргу просив здійснити розгляд скарги без участі представника відділу.

Згідно статті 450 ЦПК України скарга розглядається у двадцятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якого оскаржується; неявка за належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи не перешкоджає розгляду скарги.

Враховуючи перебування скарги в провадженні суду з 24.07.2024 року, тобто рік, із урахуванням зупинення провадження у справі з 13.01.2025 по 16.06.2025, суд вважає необхідним здійснити розгляд скарги за наявними матеріалами справи, суд зазначає що у учасників справи було більш ніж достатньо часу для подання до суду своїх письмових пояснень по суті справи, заперечень.

Згідно частини 1 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Частиною 2 статті 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У даному випадку, боржник ОСОБА_5 просить суд фактично визнати протиправною бездіяльність щодо відмови у знятті арешту, та зобов`язати державну виконавчу службу зняти арешт з майна.

Суд виходить із того, що бездіяльність, на відміну від дії, має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу.

Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного суду, викладеними зокрема в постановах Верховного Суду: від 22 грудня 2021 р. у справі № 760/19348/20, від 23 жовтня 2019 р. у справі № 127/2-2177/2005 та від 8 липня 2020 р. у справі № 589/6044/13.

З огляду на викладене, суд дійшов висновків що скарга подана ОСОБА_1 у встановлені ч.1 ст. 449 ЦПК України строки.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про часткове задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності № 376182624 від 26.04.2024, наявне обтяження на все нерухоме майно ОСОБА_1 , за реєстраційним № 5864040 (спеціальний розділ), яке було зареєстровано - 02.06.2014 року. Підстава такого обтяження: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: В-10/702, виданий 26.05.2014, видавник: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Д.В Стьопін Д.К.

Згідно інформаційної довідки з Автоматизованої системи виконавчого провадження «Спецрозділ», за виконавчим провадженнями № 43432466, вбачається наступне:

- постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: В-10/702, видана 26.05.2014, видавник: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_6 , в рамках Виконавчого провадження №43432466, на виконання виконавчого листа від 10.04.2014 № 523/18350/13-ц виданого Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» грошової суми у розмірі 380592,83 грн.

- 26.05.2014 державним виконавцем постановою було відкрито виконавче провадження В-10/702.

- 26.05.2014 державним виконавцем, згідно заяви стягувача, з метою забезпечення своєчасного та повного виконання вимог виконавчого документа, постановою було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

- 02.06.2014 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору;

- 09.12.2014 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій;

- 23.12.2014 державним виконавцем закінчено виконавче провадження, на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, оскільки виконавчий лист за належністю відноситься до відділу ДВС Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області.

Згідно листа в.о. начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Р. Мельничук від 20.05.2024 вих. № 91946, матеріали виконавчого провадження № 43432466 були знищені, у зв`язку із закінченням терміну зберігання

Судом встановлено, що Суворовським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист від 10.04.2014 № 523/18350/13-ц, на виконання заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2014 року по справі № 523/18350/13-ц, згідно якого позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 376 591,83 грн., кошти у розмірі 560 грн. за здійснення публікацій в газетах Одеські вісті та Урядовий кур`єр, сплачений судовий збір у сумі 3 441,00 грн.

Загальна сума стягнення за рішенням відповідає грошовій сумі у розмірі 380592,83 грн., яка зазначена в інформаційній довідці з Автоматизованої системи виконавчого провадження «Спецрозділ» за виконавчим провадженнями № 43432466.

04.08.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП", було укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А_3, за умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №065-МКЦ/2008-980 від 13.08.2008 р, перейшло до ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП".

В подальшому, між ТОВ "ФК "ДНІПРОФ1НАНСГРУП", та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» 20.08.2020 року укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070 A102, за умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №065-МКЦ/2008-980 від 13.08.2008р., перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2022 року:

- замінено стягувача у виконавчому провадженні по цивільній справі №523/18350/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором №065-МКЦ/2008-980 від 13.08.2008р. - на його правонаступника ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП»;

- визнано поважними причини пропуску ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання та поновлено ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання;

- видано стягувачу ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» дублікати виконавчих листів у справі 523/18350/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року: апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Пижика Володимира Васильовича задоволено частково. Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2022 року - скасовано. Заяву ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення їх до виконання залишено без задоволення.

При цьому, в мотивувальній частині наведеної постанови встановлені наступні преюдиційні факти:

- рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 05.03.2014 року набрало законної сили 18.03.2014 року, строк пред`явлення його до виконання, відповідно ч.1 п. 2 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, складав 1 рік, а тому повинен був бути пред`явленим до виконання не пізніше 18.03.2015 року включно.

- строк пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо боржника ОСОБА_3 пропущений ще первісним кредитором ПАТ КБ «НАДРА» і подальші відчуження ним і наступним набувачем права вимоги за договором «Кредитування комерційного автотранспорту» № 065-МКЦ/2008-980 від 13.08.2008 року (боржник ОСОБА_3 ) відбулися з ризиком, що новий кредитор у майбутньому не зможе отримати жодних коштів або майна за Правами вимоги.

- оскільки строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання заявником пропущений, а підстави для його поновлення відсутні, районний суд не мав правових підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

- пропуск строку пред`явлення виконавчого документу до виконання і відсутність підстав для його поновлення є перешкодою і для видачі дублікату виконавчого документа, який втрачений стягувачем.

Ухвалою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22 травня 2024 року - відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» Корж Ольги Володимирівни, на постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року.

При цьому, в мотивувальній частині наведеної ухвали встановлені наступні преюдиційні факти:

- Одеський апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» про видачу дублікатів виконавчих листів та заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні у справі № 523/18350/13-ц.

- довід заявника, що апеляційний суд безпідставно відмовив в задоволенні заяви стягувача щодо всіх боржників, оскільки апеляційна скарга була подана лише боржником ОСОБА_3 , Верховний Суд відхиляє, оскільки за встановлених судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин убачається, що після видачі виконавчих листів стягувачу у квітні 2014 року, обставин щодо долі виконавчих листів стосовно боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 судами не встановлено, як то пред`явлення їх до виконання, відкриття/відмова у відкритті виконавчих проваджень, повернення виконавчих листів, тощо, така само касаційна скарга не містить жодних доводів про вказані підстави, а враховуючи дослівну вимогу заяви ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу їх дублікатів, очевидно, що такий строк щодо вказаних боржників, з часу видачі виконавчих листів у квітні 2014 року, без доказів його переривання, є пропущеним з тривалим терміном.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» не набув статусу стягувача у виконавчому провадженні у справі № 523/18350/13-ц, щодо всіх боржників, у тому числі щодо боржника ОСОБА_1 . Ці обставини встановлені постановою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року та Ухвалою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22 травня 2024 року.

Надаючи правову оцінку зазначеній ОСОБА_1 у скарзі бездіяльності Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , суд зазначає наступне.

За матеріалами даної справи, виконавчий лист №523/18350/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми на користь ПАТ КБ «Надра» був пред`явлений до виконання також 28.01.2016 року повторно, разом із тим сума стягнення відрізняється від зазначеної в рішенні суду, з не встановлених судом обставин, та визначена за довідкою з Автоматизованої системи виконавчого провадження, №ВП 49961209 у розмірі 376591,83 грн.

09.09.2016 року виконавче провадження було закінчене, на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV.

Відповідно до п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі: направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 березня 2020 року в справі № 137/1649/17 зазначено, що «зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2025 року у cправі № 2/1522/11652/11 (провадження № 14-137цс24) вказано, що:

«законодавець чітко передбачив два випадки, коли державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, та зазначити про це у відповідній постанові, а саме:

- у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій);

- у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Касаційний суд у постанові від 09.07.2025 року по справі № 636/3930/23 звернув увагу, що Законом № 1662-IX від 15 липня 2021року, що набрав чинності 05 серпня 2021 року, статтю 40 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено частиною четвертою, згідно із якою у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Зазначеною нормою передбачений єдиний випадок, коли виконавець може зняти арешти з майна боржника, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, без відновлення виконавчого провадження (повторного прийняття виконавчого документу до виконання), і такий випадок пов`язаний лише з укладенням відповідної угоди про врегулювання спору (мирової угоди) між іноземним суб`єктом та державою Україна.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) викладено загальний висновок, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 203/3435/21 зроблено висновок, що «суди попередніх інстанцій встановили, що виконавчий лист від 05 липня 2016 року у справі № 2-378/11 був визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, однак виконавча служба відмовляється зняти арешт з майна боржника, накладений з метою виконання цього виконавчого документа. З огляду на встановлені обставини суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про визнання неправомірною бездіяльності виконавчої служби та необхідність зняття арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2. Установивши, що виконавчий лист, задля виконання якого накладений арешт на майно боржника, визнано таким, що не підлягає виконанню, і боржник звертався із заявою про зняття цього арешту, уповноважена особа відділу ДВС МЮУ відповідно до вимог частини четвертої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, мала б винести постанову про скасування заходів примусового виконання у вигляді арешту майна боржника. Безпідставними є аргументи касаційної скарги про те, що для скасування накладеного на майно боржника арешту необхідним є відновлення відповідного виконавчого провадження, оскільки у цій правовій ситуації відмова зняти арешт з майна боржника унеможливила б у подальшому здійснення належного захисту майнових прав заявника щодо зняття арешту з його майна. Враховуючи те, що виконавчий лист від 05 липня 2016 року, на виконання якого накладений арешт на майно боржника, визнаний таким, що не підлягає виконанню, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, бездіяльність виконавчої служби щодо не зняття арешту з майна заявника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння його майном. Верховний Суд також звертає увагу, що ОСОБА_1, який був боржником у виконавчому провадженні, позбавлений іншого способу захисту свого права на мирне володіння майном, аніж оскарження дій виконавця щодо не зняття арешту із належного йому майна. При цьому Верховний Суд виходить із того, що відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19), боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Доводи касаційної скарги про те, що дії органу виконавчої служби в частині відмови зняти арешт з майна боржника за відсутності відкритого виконавчого провадження і визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідають вимогам законодавства є необґрунтованими, оскільки спростовуються висновками викладеними в оскаржуваній постанові».

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права (частина п`ята статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

За даних обставин, у скарзі ОСОБА_1 не навела конкретних норм Закону України «Про виконавче провадження», як в редакції N 606-XIV, так і в редакції № № 1404-VIII, які не були виконані державним виконавцем, та які зобов`язували би його зняти арешт з майна боржника, за обставин закінчення виконавчого провадження 23.12.2014 та 09.09.2016 року, на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Тому, суд дійшов висновків що заявником не доведена протиправна бездіяльність Пересипського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Разом із тим, суд повторно констатує, що ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» не набув статусу стягувача у виконавчому провадженні у справі № 523/18350/13-ц, щодо всіх боржників, у тому числі щодо боржника ОСОБА_1 . Ці обставини встановлені постановою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року та Ухвалою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22 травня 2024 року.

Автоматизованою системою виконавчого провадження підтверджується відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 , більш того підтверджується що Пересипський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовляв у відкритті виконавчого провадження ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» відносно боржника ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року N 475/97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів N 2, 4. 7. та 11 до Конвенції". закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року визначено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29.11.1991 року у справі Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.07.2024 8 «Пайн Велів Девелопменте ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» N 606-XIV та ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Частина 5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» N 606-XIV, як і частина 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII передбачає, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У даному випадку, узагальнено матеріалами справи підтверджується:

- існування спірного арешту стосовно майна боржника ОСОБА_1 , починаючи з 2014 року, тобто протягом більше 10 років;

- остання інформація про виконавчі дії в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від 10.04.2014, виданого Суворовським районним судом м.Одеси на виконання заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2014 року по справі №523/18350/13-ц, стосовно боржника ОСОБА_1 , датується 09.09.2016 року, іншого не доведено;

- ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» не набув статусу стягувача у виконавчому провадженні у справі № 523/18350/13-ц, фактично у судовому порядку йому відмовлено у заміні сторони стягувача у виконавчому провадженні, у поновленні строку та видачі дубліката виконавчого листа, зокрема і щодо ОСОБА_1

- Автоматизованою системою виконавчого провадження підтверджується відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 , більш того підтверджується що Пересипський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовляв у відкритті виконавчого провадження стягувачу ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» відносно боржника ОСОБА_1 .

Тому, суд погоджується із адвокатом Пижик В.В., що застосування спірного арешту на майно боржника, за обставин не набуття ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» статусу стягувача, та пропуску ПАТ КБ "Надра" всіх строків для реалізації прав стягувача,є невиправданим втручанням у право особи ОСОБА_1 на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 21/170-08, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19).

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для зняття в судовому порядку арешту накладеного 02.06.2014 року о 11:39:48 (дата, час державної реєстрації), згідно постанови про арешт майна боржник та оголошення зборони на його відчуження, серія та номер: В-10/702, виданий 26.05.2014, видавник: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Д.В. Стьопін Д.К., на нерухоме майно: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), номер запису про обтяження: 5864040 (спеціальний розділ).

При цьому суд враховує, що інший встановлений законом спосіб поновлення прав ОСОБА_1 відсутній.

Керуючись ст.ст.5,12,13,18,76-81,89,211,258,263-265,354, 261, 441, 451 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Пересипський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУП», про зобов`язання зняти арешт з майна боржника задовольнити частково.

Зняти арешт накладений 02.06.2014 року о 11:39:48 (дата, час державної реєстрації), згідно постанови про арешт майна боржник та оголошення зборони на його відчуження, серія та номер: В-10/702, виданий 26.05.2014, видавник: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Д.В. Стьопін Д.К., на нерухоме майно: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), номер запису про обтяження: 5864040 (спеціальний розділ).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 05.08.2025 року.

Суддя: К.О. Далеко