Справа № 161/3328/25
Провадження № 2/161/2008/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань - Новак Л.В.,

за участю представниці позивача Кондратішиної В.В.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом адвокатки Кондратішиної Вікторії Вікторівни в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про визнання батьківства.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 з 2017 року зустрічався з ОСОБА_1 та підтримував з нею інтимні стосунки. Унаслідок цього ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дівчинку, ОСОБА_3 . Оскільки ОСОБА_2 не перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , обоє були неповнолітніми, то батьком новонародженої дитини, в порядку ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, був записаний ОСОБА_4 із громадянством Україна, тобто особа за вказівкою матері дитини, у даному випадку із прізвищем, що відповідає матері дитини, ім?ям та по батькові, що повністю співпадає з даними біологічного батька дитини.

Починаючи з моменту вагітності ОСОБА_1 та після народження дитини, ОСОБА_5 , свідомо визнає своє батьківство щодо доньки, постійно турбується про неї, цікавиться її станом здоров?я, її потребами, фінансово забезпечує, проводить разом з нею дозвілля.

Тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Луцьку, Волинська область, Україна, РНОКПП: НОМЕР_1 , батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася у місті Луцьку, Волинська область, внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 812, складеного 05 квітня 2019 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинської області, вказавши батьком дитини ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 21.02.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Представниця позивача в судовому засідання заяву підтримала, просила задовольнити.

Відповідачка заяву визнала, просила задовольнити, суду пояснила, що позивач ОСОБА_2 є батьком дитини.

До суду надійшла заява представника третьої особи Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами у справи. При вирішенні справи покладалися на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого 05.04.2019 Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області серії НОМЕР_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 записаний ОСОБА_4 , громадянина України, а матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , № 812, складеного 05 квітня 2019 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській відомості про батька дитини вказано зі слів матері в порядку ч.1 ст.135 СК України (а.с.12-13).

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до п.2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Позивач подав до суду висновок про біологічне батьківство №MGU2129 від 13.06.2025, де вказано, що ймовірне батьківство ОСОБА_2 становить 99,99…%.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №760/3977/15-ц (провадження № 61-2081зпв18) зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

Такого ж висновку Верховний Суд дійшов в постанові у справі №569/13821/18 від 18.02.2021 року.

Як повідомив позивач та визнала відповідачка в судовому засіданні, позивач є батьком дитини.

Таким чином суд встановив, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують біологічне батьківство ОСОБА_2 щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому в інтересах дитини позов підлягає задоволенню.

Враховуючи клопотання позивача, витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 125, 126, 128, 134, 135 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 258- 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Луцьку, Волинська область, Україна, РНОКПП: НОМЕР_1 , батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася у місті Луцьку, Волинська область.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 812, складеного 05 квітня 2019 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинської області, вказавши батьком дитини ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса: м. Луцьк, пр. Соборності, 18, .

Повне судове рішення складено 08.08.2025.

Суддя Луцького міськрайонного А.В. Олексюк