Справа № 629/5498/25
Провадження № 6/629/45/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Попова О.Г.,

за участі секретаря судового засідання Олексенко Т.В.,

розглянувши подання Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань, -

встановив:

Старший державний виконавець Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гапон Є.В звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 2а-7739/12/2070, виданим 29.10.2012, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ГУ ПФУ в Харківській області боргу у розмірі 16977,42 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Старший державний виконавець у судове засідання не з`явився, надав телефонограму про розгляд справи за його відсутності, подання підтримав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подання та додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», статтею 6 якого встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань.

Згідно п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З урахуванням положень вищенаведених нормативних актів, право громадянина України на виїзд за межі України може бути обмежене за поданням державного виконавця у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Дослідженням доказів, які надані суду, встановлено наступне.

На виконанні Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження 75982944 з виконання виконавчого листа № 2а-7739/12/2070, виданого 29.10.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ПФУ боргу у розмірі 16977,42 грн.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

30.06.2025, 23.07.2025 складено акт державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що двері ніхто не відчинив.

Державним виконавцем встановлено відсутність даних щодо перетину ОСОБА_1 державного кордону, а також відсутність доходів.

До теперішнього часу рішення суду про стягнення заборгованості не виконано.

Оскільки тимчасове обмеження права виїзду може застосовуватися за поданням державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання рішення, суд вважає, що державним виконавцем повинні бути надані суду докази, які свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання обов`язків по виплаті боргу за судовим рішенням.

Разом з тим в поданні відсутні докази, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судом, тобто не надано належних і допустимих доказів, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження та йому роз`яснені права і обов`язки, що боржник ухилився від виконання зобов`язання. Крім того, матеріали подання не містять даних про вжиття державним виконавцем інших заходів примусового стягнення, що вказувало б на здійснення виконавцем всіх можливих та необхідних дій з метою виконання рішення.

З урахуванням того, що законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, суд не вбачає підстав для тимчасового обмеження боржника у його конституційному праві на виїзд за межі України.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 313 Цивільного кодексу України, п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні подання Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олексій ПОПОВ