МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2025 р. Справа №370/665/25

Провадження № 2/370/207/25

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Сініциної О.С.,

із секретарем судового засідання: Гребінською Н.П., Снитко А.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Макарові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно за законом

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Богданчук Олександри Володимирівни звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно за законом.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої, увійшли:

- земельна ділянка, загальною площею 3,560 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3222 785200:03:001.0011, що розташована на території Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області.

- земельна ділянка, загальною площею 3,510 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:001:0012, що розташована на території Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області.

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 82,7 м2, житлова площа 42,2 м2, який складається з приміщень: веранда 16,3 м2, кухня 13,9 м2, житлова 13,3 м2, житлова 16,2 м2, житлова 12,7 м2, веранда 10,3 м2; господарські будівлі та споруди: (літера а) прибудова, (літера а1) веранда, (літера а2) ганок, (літера аЗ) ганок, (літера Б) сарай, (літера В) погріб, ( літера К) літня кухня, № 1 колодязь питний, № 2 хвіртка, № 3 ворота, № 4 огорожа.

Спадкоємцями за законом щодо спадкового майна померлої ОСОБА_5 є її діти позивач ОСОБА_1 та відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказану спадщину прийняли у передбачену законом порядку.

Після смерті ОСОБА_5 , фактично належало 2/3 частки земельної ділянки площею 3,560 га, кадастровий номер: :03:001:0011, з якої 1/3 частку вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_6 , а 1/3 частку прийняла, проте не оформила своїх спадкових прав, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її сина ОСОБА_7 .

Державний нотаріус 13 лютого 2009 року видав свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на 1/4 частку згаданої земельної ділянки, замість 1/6 частки.

Тож, нотаріус позивачу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, через невірно визначені частки, а додаткова видача Свідоцтва про право на спадщину не вбачається за можливе та рекомендував позивачу звернутися до суду.

Суд ухвалою від 21 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 07 липня 2025 року. Встановив відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Від представника позивача адвоката Богданчук О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Відповідно до частини четвертої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив таке.

Позивач є дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданого Наливайківською сільською радою Макарівського району Київської області від 12 травня 1970 року, актовий запис № 6.

ОСОБА_8 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 04 вересня 2006 року, актовий запис № 15.

Після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями його майна за законом, були: дружина спадкодавця ОСОБА_5 , син ОСОБА_3 , які прийняли спадщину у встановлений законом строк, а також син ОСОБА_7 , який був зареєстрований з ним за однією адресою.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 27 вересня 2006 року, актовий запис № 17.

ОСОБА_5 (мати позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 11 січня 2008 року, актовий запис № 1.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом, до складу якої, увійшли:

- земельна ділянка, загальною площею 3,560 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3222 785200:03:001.0011, що розташована на території Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 166980 виданий на підставі розпорядження голови Макарівської райдержадміністрації від 13 лютого 2006 року № 66);

- земельна ділянка, загальною площею 3,510 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:001:0012, що розташована на території Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 166981 виданий на підставі розпорядження голови Макарівської райдержадміністрації від 13.02.2006 року № 66);

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 82,7 м2, житлова площа 42,2 м2, який складається з приміщень: веранда 16,3 м2, кухня 13,9 м2, житлова 13,3 м2, житлова 16,2 м2, житлова 12,7 м2, веранда 10,3 м2; господарські будівлі та споруди: (літера а) прибудова, (літера а1) веранда, (літера а2) ганок, (літера аЗ) ганок, (літера Б) сарай, (літера В) погріб, ( літера К) літня кухня, № 1 колодязь питний, № 2 хвіртка, № 3 ворота, № 4 огорожа (рішення Макарівського районного суду Київської області від 19.01.2008 року № 2-2029 за 2007 рік).

Зі змісту свідоцтва про право власності на спадщину, вбачається що 13 лютого

2009 року ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали у державного нотаріуса Макарівської державної нотаріальної контори Київської області Грисюк О.В. свідоцтва про право власності кожного по 1/4 частині на зазначене майно.

Позивач 24 грудня 2024 року звернулася до державного нотаріуса з метою оформлення належної їй частки на спадкове майно, яке залишилося після її матері ОСОБА_5 .

Державний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Тищенко В. відмовила позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки невірно визначені частки у виданих відповідачам Свідоцтвах про право на спадщину за законом, а додаткова видача Свідоцтва про право на спадщину не вбачається за можливою, у зв`язку з чим рекомендувала звернутися до суду (лист державного нотаріуса Тищенко В. від 24 грудня 2024 року № 303/02-14).

Крім того, державний нотаріус роз`яснила, що після смерті ОСОБА_5 , їй фактично належало 2/3 частки земельної ділянки площею, 3,560 га, кадастровий номер :03:001:0011, з якої: 1/3 частки вона прийняла, але не оформила після смерті її чоловіка ОСОБА_6 та 1/3 частки прийняла, але оформила після смерті сина ОСОБА_7 .

Свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку мали бути видані у спадковій справі № 485/2008 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на 1/6 частку земельної ділянки, що складає 1/4 частки у спадщині на ім`я кожного з чотирьох спадкоємців. Однак, державний нотаріус Макарівської районної державної контори Київської області Грисюк О.В. 13 лютого 2009 року видала Свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на 1/4 частки, замість 1/6 частки.

Хоча вказане роз`яснення нотаріуса не є постановою про вчинення нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з його змісту вбачається, що нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно через невірно визначені частки у виданих відповідачам Свідоцтвах про право на спадщину за законом.

Разом з тим, між позивачем та відповідачами не має спору, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті матері на 1/4 частку кожному, оскільки частка у спадковому майні є не змінною.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статей 12161218 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із статтею 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За частиною першою статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 Цивільного кодексу України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до пункту 3.4 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753-0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до статті 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Розглядаючи спори, пов`язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із статтею 368 Цивільного кодексу України спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Приписами статті 357 Цивільного кодексу України встановлено, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до частини другої статті 370 Цивільного кодексу України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (пункт 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

Статтею 392 Цивільного кодекс України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання , у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи встановлені судом обставини справи, та те що відповідачі не заперечують проти задоволення позову, а також беручи до уваги що частка інших співвласників у спадковому майні залишиться не змінною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, а тому їх необхідно задовольнити у повному обсязі.

Судові витрати з відповідача не стягуються за клопотання позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 247, 259, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 :

- 1/4 частку на земельну ділянку на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 166980 виданий на підставі розпорядження голови Макарівської райдержадміністрації від 13 лютого 2006 року № 66, загальна площа 3,560 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:001:0011, що розташована на території Наливайківської сільської ради Бучанського (раніше Макарівського) району Київської області. Державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 182 від 28 березня

2006 року;

- 1/4 частку на земельну ділянку на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 166981 виданий на підставі розпорядження голови Макарівської райдержадміністрації від 13.02.2006 року № 66, загальна площа 3,510 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:001:0012, що розташована на території Наливайківської сільської ради Бучанського (раніше Макарівського) району Київської області. Державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 183 від 28.03.2006 року;

- 1/4 частку на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 82,7 м2, житлова площа 42,2 м2, який складається з приміщень: веранда 16,3 м2, кухня 13,9 м2, житлова 13,3 м2, житлова 16,2 м2, житлова 12,7 м2, веранда 10,3 м2; з відповідною часткою на господарські будівлі та споруди: (літера а) прибудова, (літера а1) веранда, (літера а2) ганок, (літера аЗ) ганок, (літера Б) сарай, (літера В) погріб, ( літера К) літня кухня, № 1 колодязь питний, № 2 хвіртка, № 3 ворота, № 4 огорожа.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення складений 18 липня 2025 року.

Інформація сторін:

- ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

- ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

- ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ;

- ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , адреса для листування АДРЕСА_2 .

Суддя О.С. Сініцина