печерський районний суд міста києва
Пр. № 2-2543/25
23 червня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Остапчук Т.В.,
при секретарі судового засідання - Косточка В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального управління міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , треті особи: Перша Київська державна нотаріальна контора, Шоста Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно , зняття з арешту
Представник позивача до початку розгляду справи подала суду заяву про слухання справи у його відсутності. позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідачі відзиви не надали , в судове засідання не з`явились, про час розгляду повідомлялись.
Інші представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутності за наявними у справі доказами.
Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 29.04.24р. відкрито провадження в порядку загального.
Ухвалою суду від 15.04.2025р. закрито підготовче та призначено судовий розгляд.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено.
ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою про надання інформації щодо спадкової справи від 05.12.2023 року № 86/02-14, виданою Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погуляйко В. А. та свідоцтвом про народження виданим повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Старокиївського району міста Києва 10.03.1999 р. НОМЕР_1 .
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 02 серпня 2022 р. Серія НОМЕР_2 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05 грудня 1995 року, що виданого згідно з Розпорядженням(наказом) Відділу приватизації державного житлового фонду Печерського району № 22-31
Відповідно до Свідоцтва про право власності дана квартира належить в рівних частинах - ОСОБА_3 та членам його сімї - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
В провадженні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Погуляйко Вікторії Анатоліїівни знаходиться спадкова справа № 47/2023, що підтверджується Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі № 71142143 від 12.01.2023 року та довідкою про надання інформації щодо спадкової справи від 05.12.2023 вих. № 86/02-14 .
В зв`язку з цим нотаріусом було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало спадкодавцю і роз`яснено можливість звернутися з позовом до суду про скасування арешту і зняття заборон на відчуження рухомого і нерухомого майна . відповідно до постанови нотаріуса про відмову від вчинення нотаріальних дій від 27.06.2023 р.
Згідно відповіді Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11 січня 2024 року повідомлено, що на примусовому виконанні у ДВС відсутні виконавчі провадження щодо ОСОБА_3 . Також у відповіді було повідомлено про неможливість зняття арешту з майна ОСОБА_3 , оскільки виконавчі провадження стосовно нього не знаходяться на виконанні. Арешти на майно ОСОБА_3 були накладені в межах судової справи № 2-3228/02 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди в якості заходів забезпечення позову (Ухвала Печерського районного суду міста Києва від 19.07.2002 року по справі № 2-3228/02) та в межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 щодо примусового виконання виконавчого листа від 23.09.2002 року виданого Печерським районним судом міста Києва по тій же справі № 2-3228/02, на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 18.03.2003 року.
Позивач є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_3 та у зв`язку із накладенням арешту на майно померлого вона не має змоги оформити право власності на успадковане майно, оскільки все це майно перебуває під арештом.
Згідно із ч. 1 ст.41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст.317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Ч. 1 ст.319ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Згідно ч. 4 ст.59Закону України«Про виконавчепровадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що суду непредставлено доказів, що померлий власник майна являється боржником у будь-якому виконавчому провадженні та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна, накладеного на підставі Закону України «Про виконаче провадження» не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.
Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно.
Як визначено в ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст.1222 ЦК України).
Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Таким чином, з представлених в судове засідання письмових доказів, судом встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви, а тому вважається такою, що прийняла спадщину в порядку, визначеному ст. 1269 ЦК України. Про відмову від її прийняття не заявляла. Доказів про наявність інших спадкоємців суду не представлено.
А тому, враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов з наведених вище підстав в цій частині також слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спадкове майно , а саме 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .
Згідно з частиною 2статті 149 ЦПК України,забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Частинами першою, другою, дев`ятою, десятою статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Частинами 7,8статті 158ЦПК України встановлено,що у разіухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законноїсили або ожуть бути скасовані завмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
У пункті 10Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9також роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Позивачка є правонаступником відповідача ОСОБА_3 на майно якого накладено арешт , а саме квартиру АДРЕСА_1 на підставі Ухвали Печерського районного суду м.Києва від 19.07.2002р. (справа № 2- 3228/02 2002р.) . Тому не позбавлена права звернення в порядку ст..158 ЦПК України з заявою про скасування забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 316, 319, 321, 391, 1216-1218, 1222, 1265, 1269 Цивільного кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального управління міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , треті особи: Перша Київська державна нотаріальна контора, Шоста Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно , зняття з арешту задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , Паспорт: НОМЕР_4 виданий 12.11.2002 р. право власності на нерухоме майно: 1 / 3 квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Скасувати арешт на 1 / 3 частини квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований 10.11.2004 за № 1457638 реєстратором: Першою київською державною нотаріальною конторою, на підставі постанови, б/н, 18.03.2003, Відділу деpжавної виконавчої служби у Печеpському pайоні, Архівний номер: 5321751KIEV1, Архівна дата: 25.03.2003, Дата виникнення: 25.03.2003, № реєстра: 3-468, внутр. № 7901163A24F42E316C42, комментарий: вх.1585
В іншій частині відмовити.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня проголошення повного тексту до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

позивач : ОСОБА_1 : АДРЕСА_2

відповідач 1: Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального управління міністерства юстиції (м.Київ): 01011, м.Київ, вул.. Різницька, 11-б

відповідач 2: ОСОБА_2 : АДРЕСА_3

третя особа 1: Перша Київська державна нотаріальна контора: 01135, м.Київ, пр.. Берестейький,11

третя особа 2 : Шоста Київська державна нотаріальна контора: 01021, м.Київ, вул.. Інститутська,13а

Суддя Т.В.Остапчук