У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., представника позивача адвоката Симоненка Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 21.07.2025 звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

У позовній заяві вказано, що позивач є особою, що має право на пенсійне забезпечення за вислугою років, у зв`язку з чим ОСОБА_1 15.04.2025 було подано пакет документів (заяву з додатками) до Оржицького відділення ГУ ПФУ в Полтавській області № 424. У відповідь на вказане звернення ГУ ПФУ в Полтавській області було надано лист-відповідь № 1600-0219-8/32072 від 24.04.2025 про відмову у призначенні пенсії. Підставою для надання вище згаданої відмови стали не в повному обсязі відсканована трудова книжка позивача та відсутність належних (додаткових) документів на підтвердження факту роботи в період з 08.08.1991 по 03.10.2000.

Позивач стверджує, що в період з 08.08.1991 по 03.10.2000 він був працевлаштований на Колективному підприємстві «Оржицьке підприємство розвитку засобів телебачення, радіо і зв`язку «ТЕРІС»» (Код ), зокрема, на посаді електромонтера лінійних споруд зв`язку VII розряду. Позивач зазначає, що вказана інформація вказана у трудовій книжці, однак, при перевірці працівниками пенсійного фонду кадрової документації, яка б слугувала на підтвердження реального трудового стажу на підприємстві «ТЕРІС», її виявлено не було.

У позовній заяві вказано, що наразі КП «Оржицьке підприємство розвитку засобів телебачення, радіо і зв`язку «ТЕРІС»» перебуває в стані припинення, в його штаті відсутні працівники, про наявність офісу та матеріально-технічної бази позивачу нічого не відомо у зв`язку з чим працівники пенсійного фонду рекомендували позивачу звернутись до Трудового архіву Оржицької селищної ради з метою отримання кадрової документації на підтвердження факту працевлаштування на підприємстві, однак, згідно відповіді трудового архіву документи щодо особового складу Оржицького підприємства «ТЕРІС» на зберігання до архіву не надходили.

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач ОСОБА_1 просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він працював на Комунальному підприємстві «Оржицьке підприємство розвитку засобів телебачення, радіо і зв`язку «ТЕРІС»» (Код ) в період з 08.08.1991 до 03.10.2000.

Ухвалою суду від 24.07.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі.

У підготовче засідання представник відповідача не з`явився, в матеріалах справи є клопотання представника відповідача про розгляд справи без участі представника.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 про встановлення факту роботи на Комунальному підприємстві «Оржицьке підприємство розвитку засобів телебачення, радіо і зв`язку «ТЕРІС»» в період з 08.08.1991 до 03.10.2000 вбачається спір про право на призначення пенсії, а тому даний спір, на думку представника відповідача, повинен розглядатися в порядку адміністративного провадження. У своїх поясненнях представник посилався на зміст постанов Великої Палати Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 347/576/18 та від 10 квітня 2019 року у справі № 162/760/17.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення фактуна підтвердження трудового стажу на підприємстві, необхідно позивачу для здійснення призначення пенсії за вислугою років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, законом передбачено позасудовий порядок установлення юридичного факту, про який просить позивач.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, підсудні адміністративним судам.

З аналізу вказаних вище норм права слід зробити висновок про те, що встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду. Таким чином, вирішення спору фізичної особи з суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання пенсії має розглядатись в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Такі висновки узгоджуються з висновками, які містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 162/760/17 та від 10 червня 2020 року у справі № 347/576/18.

Керуючись п. 1 .ч. 1 ст. 255, ст. 260-261, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (місцезнаходження: вул. Гоголя, 34, м. Полтава, ) про встановлення факту, що має юридичне значення, закрити.

Роз`яснити позивачеві, що він має право звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя