Єдиний унікальний номер 741/658/25
Провадження № 2-з/741/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Ляшка Р.С.,

за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яцуна Володимира Михайловича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування його державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яцун В.М. звернувся до суду з вказаним позовом у якому просить визнати недійсним договір оренди землі від 09.11.2023, укладений між орендарем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , та орендодавцем ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на земельну ділянку площею 4,7489 га, кадастровий номер :02:001:0829, яка розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 4,7489 га, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , здійснену на підставі договору оренди землі укладеного 09.11.2023 між орендарем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , та орендодавцем ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , державним реєстратором Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області 09.11.2023, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 52656828.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2025 року відкрито провадження в справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

12 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду найшла заява від представника позивача про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме до набрання чинності рішенням у справі заборонити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 користуватися (проводити посівні роботи та збирати урожай) земельною ділянкою площею 4,7489 га кадастровий номер :02:001:0829, яка розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 36633670 від 25.05.2020.

Заява обґрунтована тим, що на початку 2025 року позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що її земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4,7489 га, кадастровий номер :02:001:0829, знаходиться в оренді у відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на підставі договору оренди землі від 09.11.2023 строком на 10 років, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 52656828 від 09.11.2023, хоча договору оренди на дану земельну ділянку позивач не укладала та не підписувала. Позивач не має можливості розпоряджатися своєю земельною ділянкою, а саме самостійно її обробляти, так як відповідач безпідставно користується даною земельною ділянкою на власний розсуд, обробляє її, отримує прибуток, ігноруючи права законного власника і не бажає її повертати. У позивача є підстави вважати, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду після його прийняття або призведе до зловживання своїми правами та затягування розгляду справи. Невжиття заходів забезпечення позову до винесення рішення суду по даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Матеріали заяви представника позивача не містять доказів того, що дійсно існує реальна загроза утруднення чи взагалі неможливості виконання рішення суду і що захист прав та інтересів позивача стане неможливим без вжиття вказаного заходу забезпечення позову.

Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, враховує не тільки інтереси позивача, а й інтереси відповідача, права якого можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням судом такого заходу забезпечення позову, оскільки, існує реальний ризик спричинення збитків останньому, якщо позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

На думку суду, забезпечення позову шляхом заборони відповідачу користуватися земельною ділянкою площею 4,7489 га, кадастровий номер :02:001:0829, що розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 36633670 від 25.05.2020, фактично призведе до вирішення справи по суті, що суперечить вимогам ч. 10 ст. 150 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яцуна Володимира Михайловича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13 серпня 2025 року.

Суддя Р.С. Ляшко