Справа № 157/693/25
Провадження №2-п/157/3/25
УХВАЛА

14 серпня 2025 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09 липня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Відповідач ОСОБА_1 25 липня 2025 року через систему «Електронний суд» звернулася в суд із заявою, що підписана електронним цифровим підписом її представником адвокатом Яреськом Т.В., повноваження якого підтверджуються ордером серії АІ № 1944925 від 24 липня 2025 року, у якій просить скасувати заочне рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09 липня 2025 року, відповідно до якого задоволено позов ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви зазначає, що зазначеним заочним рішенням суду у справі № 157/693/25 позовну заяву ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору задоволено частково. Проте, ОСОБА_1 не був фактично повідомлений про розгляд справи у Камінь-Каширському районному суді Волинської області. 24 липня 2025 року адвокат Яресько Т.В. ознайомився із матеріалами справи, в тому числі - з оскаржуваним рішенням, в ЕКЕС ЄСІТС, що підтверджується повідомленням про надання адвокату доступу до справи за допомогою Електронного кабінету користувача ЄСІТС №84916. Повний текс рішення суду був складений 14 липня 2025 року, тобто останнім днем подачі заяви про перегляд заочного рішення є 13 серпня 2025 року. Відповідач жодних конвертів від суду, листів та/або повісток про виклик до суду, ухвали про відкриття провадження не отримував та не доручав нікому їх отримання. Відповідачу стало відомо про розгляд в Камінь-Каширському районному суді Волинської області іншої справи за його участю - справи №157/1164/25. Для захисту своїх інтересів по даній справі відповідачем було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги від 24 липня 2025 року №25106 з адвокатом Яреськом Т.В. Після укладення даного договору та моніторингу адвокатом Яреськом Т.В. порталу «Судова влада» (https://court.gov.ua/fair/), ОСОБА_1 стало відомо про наявність ухваленого рішення по даній справі за позовом ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до нього. ОСОБА_1 фактично не проживає за зареєстрованим місцем проживання, відтак, фізично не міг отримати жодного документу від суду та не отримував їх. Останні 8,5 років фактичним місцем його проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1 , про що докази надаються. Таким чином, ОСОБА_1 не міг надати суду відзив по справі, оскільки взагалі не знав про її розгляд. В даному випадку, у зв`язку зі збігом обставин: фактичним проживанням відповідача не за місцем реєстрації, неотримання позову з додатками, тощо - викликана неможливість забезпечити своєчасну обізнаність відповідача щодо відкритого проти нього судового провадження. Таким чином, існують поважні причини неявки у судове засідання та неподання відзиву відповідачем. Разом з тим, аргументи, які приводить в подальшому в даній заяві відповідач, дають всі підстави пересвідчитись, що при наявній можливості, відповідач скористався б своїми процесуальними правами та надав би заперечення на позовну заяву позивача у формі відзиву, а також за необхідності інші заяви по суті. Відповідач абсолютно не заперечує факт укладення договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14 січня 2024 року № 4296861, а також додаткового договору від 28 січня 2024 року до кредитного договору з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі - первісний кредитор). Також відповідач не заперечує щодо факту отримання коштів від первісного кредитора. Разом з тим, відповідач категорично не може погодитись з даним рішенням суду на підставі наступного. Як вбачається з умов кредитного договору, даний договір регулюється Законом України «Про споживче кредитування». 22 листопада 2023 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Даним Законом серед іншого були внесені зміни в Закон України «Про споживче кредитування». Так, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено частиною 5: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%». Частиною 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що Дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Судом було застосовано дані зміни, що були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», однак, при цьому судом було зроблено помилкові висновки. Суд не врахував, що перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24 грудня 2023 року, кредитний договір було укладено 14 січня 2024 року. Кредитний договір відноситься до категорії договорів, які були укладені після набрання чинності змін в Закон України «Про споживче кредитування». Тобто, до кредитного договору неможливо застосовувати п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», оскільки немає «необхідності врегулювання відносин, пов`язаних із переходом від чинного правового регулювання до нового, яке впроваджується з ухваленням закону», оскільки на момент укладення кредитного договору діяла вже норма ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Тобто, до умов даного кредитного договору повинні були бути застосовані законодавчі обмеження щодо максимальної процентної ставки в 1%. Водночас, первісний кредитор не привів умови кредитного договору до відповідності Закону України «Про споживче кредитування» в частині нарахування процентів та нараховував їх за денною процентною ставкою 2,50 % в день, що суперечить вищенаведеним нормам чинного законодавства. Разом з тим, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Це підтверджується сталою практикою Верховного Суду, викладеною у постанові у справі № 727/5461/23, де Верховний Суд вказав, що: «нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах». Таким чином, умови кредитного договору, які враховують стандартну денну процентну ставку з перевищенням 1% в день - є нікчемними. Такими пунктами є п.п. 1.5.1., 1.5.2., 1.6.1, 1.6.2 кредитного договору, а також Додаток №1 до кредитного договору. Аналогічно, в Додатковому договорі такими пунктами є п.п. 1.6, 1.7.1, 1.7.2, 1.8.1, 1.8.2 Додаткового договору, а також Додаток №1 до Додаткового договору. Дані пункти є нікчемними в силу приписів ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням нікчемності пунктів кредитного договору, якими денна процентна ставка встановлена з порушеннями Закону України «Про споживче кредитування», відповідач вважає, що денна процентна ставка у кредитному договорі є неузгодженою (не встановлена договором). Таким чином, проценти повинні бути нараховані згідно з законом на рівні облікової ставки Національного банку України за відповідний період. З позовної заяви та розрахунку вбачається, що первісний кредитор нараховував проценти з 14.01.2024 по 26.08.2024. З інформації, опублікованої на офіційному сайті Національного банку України, слідує, що в 2024 році розмір облікової ставки (% річних) становив: з 15.12.2023 по 14.03.2024 - 15,0 %; з 15.03.2024 по 25.04.2024 - 14,5 %; з 26.04.2024 по 13.06.2024 - 13,5 %; з 14.06.2024 по 12.12.2024 - 13,0 %. Представник відповідача адвокат Яресько Т.В. провів контр-розрахунок, з якого вбачається, що, враховуючи нарахування процентів за обліковою ставкою НБУ, залишок заборгованості складає 20 630 грн 37 коп. У позовній заяві представник позивача просив стягнути на користь позивача «витрати на правову допомогу у сумі 10 000 грн, які сплачено позивачем адвокату» та долучив, крім інших доказів, документ під назвою «Платіжна інструкція кредитового переказу коштів» від 06.02.2025 №1989 на суму 100 000 грн (сто тисяч гривень).Отже, наявні підстави вважати, що представник позивача стверджує про те, що витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн (десять тисяч гривень) вже сплачено позивачем. Призначення платежу вищезгаданого документу: «Згідно договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року по акту № 44 від 03.02.2025 року без ПДВ». При цьому, даний документ не містить жодного підтвердження того, що проведена оплата включає в себе надання правничої допомоги по стягненню боргу саме з відповідача по даній справі. Тобто, зазначена платіжна інструкція № 1989 від 02.08.2024 не містить ідентифікації, яка б дала можливість встановити, що ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» здійснило оплату витрат на правничу допомогу саме по позичальнику ОСОБА_1 . Відсутність ідентифікації в платіжній інструкції призводить до масового використання тієї ж платіжної інструкції багаторазово по різним позичальникам, які позивач долучає до позовних заяв. Більш того, при формуванні правової позиції було здійснено пошук в ЄДРСР по номеру платіжної інструкції від 06.02.2025 №1989 та виявлено, що позивач аналогічну платіжну інструкцію надавав із позовом як мінімум по 34 судових справах на загальну суму 340 000 грн (триста сорок тисяч гривень): № 694/1158/25, №303/2933/25, №357/3911/25, №357/4454/25, №157/693/25, №759/8171/25, №333/3507/25, №405/1772/25, №759/5609/25, №644/3591/25, №740/1515/25, №308/5839/25, №641/2328/25, №346/1968/25, №354/479/25, №545/1322/25, №390/918/25, №132/342/25, №377/200/25, №484/2132/25, №131/481/25, №671/498/25, №539/1949/25, №381/1681/25, №645/1893/25, №202/3074/25, та іншим. Отже, існують обґрунтовані сумніви щодо того, що надані представником позивача докази підтверджують факт оплати послуг правничої допомоги по стягненню заборгованості з відповідача (оскільки стягнення 340 000 грн. згідно з платіжною інструкцією на 100 000 грн математично неможливе), відтак - стягненню не підлягають. Все вище зазначене дає підстави вважати, що при прийнятті Камінь-Каширським районним судом Волинської області 09 липня 2025 року оскаржуваного заочного рішення по справі №157/693/25, судом було зроблено висновки, що не в повній мірі враховують приписи діючого законодавства, а отже, дане заочне рішення підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заява про перегляд заочного рішення за змістом та формою відповідає вимогам ст. 285 ЦПК України,та до неї додано докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів позивачу, ордер на надання правничої допомоги адвокатом Яресько Т.В., докази, на які посилається заявник, та платіжну інструкцію про сплату судового збору у розмірі 484 грн 80 коп.

З матеріалів справи вбачається, що справу було розглянуто у відсутності відповідача, повний текст рішення виготовлено 14 липня 2025 року, відповідач копію рішення отримав 05 серпня 2025 року.

Повний текст рішення було надіслано до електронного кабінету представника відповідача Яреська Т.В. та доставлено до електронного кабінету останнього 24.07.2025.

Заяву про перегляд заочного рішення подано через систему Електронний суд 11 серпня 2025 року.

З у рахування зазначених обставин, доходжу висновку, що заяву подано згідно з вимогами ст. 284 ЦПК України.

Таким чином, належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення суду належить прийняти до розгляду та призначити судове засідання.

Керуючись ст.ст. 284-286 ЦПК України, -

постановив:

Прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09 липня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити судове засідання, яке відбудеться о 17 год 30 хв 27 серпня 2025 року.

Копію ухвали про прийняття до розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду надіслати позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню окремо не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду по суті.

Суддя: О.В. Антонюк