Справа № 752/4000/25
Провадження № 2/752/8941/25
У Х В А Л А

Іменем України

12 серпня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Слободянюк А.В. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України, третя особа: Голосіївська окружна прокуратура м. Києва про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва з позовною заявою до Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України, третя особа: Голосіївська окружна прокуратура м. Києва про відшкодування моральної шкоди, в якій позивачі просять повноцінно і у відповідний західно-європейський спосіб захистити порушені права позивачів солідарним рівноцінним стягненням з Київської міської прокуратури шляхом списання з казначейського рахунку державної казначейської служби України на їх користь 519 600,00 грн моральної шкоди, завданої правам, законним інтересам і здоров`ю позивачів глибокими моральними стражданнями, спричиненими невиконанням судового рішення та порушенням свободи вираження поглядів. Здійснити судові витрати, понесені позивачами за рахунок коштів сімейного бюджету у розмірі 1 000,00 грн, зокрема, що пов`язані з складанням позовної заяви, друкування копій документів, на поїздки до судових інстанцій та заходів, пов`язаних з виконанням процесуальних прав і обов`язків учасників цивільної справи.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року матеріали позовної заяви направлено за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року скасовано ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу передано на розгляд судді Слободянюк А.В.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано заявникам семиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала судді мотивована тим, що у позовній заяві не зазначено про наявність або відсутність зареєстрованих кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а також позивачем не додано копії всіх документів, що додаються до позовної заяви відповідно до кількості учасників справи. Крім того, позивачами не надано копію примірника позовної заяви для третьої особи.

11 серпня 2025 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подав заяву про відвід судді Слободянюк А.В.

Посилається на те, що суддя має причетність до навмисного порушення прав людини з інвалідністю, позбавлення судового захисту на відновлення права користуватися коштами, на які заявник має за діючим законодавством.

Вивчивши подану заяву, перевіривши доводи заяви про відвід, суд приходить до висновку про її необґрунтованість, з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, перелік підстав для відводу чітко визначений законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини.

Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі.

Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто, має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Доводи ОСОБА_1 не містять обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Слободянюк А.В., а фактично пов`язані з незгодою заявника з процесуальним рішенням судді.

Таким чином, зі змісту заяви про відвід не вбачається підстав, з якими процесуальний закон пов`язує неможливість розгляду справи суддею Слободянюк А.В., визначеною протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені ОСОБА_1 підстави для відводу головуючої судді у справі Слободянюк А.В. є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 39, 40, 259, 261, 268, 381 ЦПК України, суд

постановив:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Слободянюк А.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України, третя особа: Голосіївська окружна прокуратура м. Києва про відшкодування моральної шкоди, необґрунтованою.

Передати заяву про відвід на вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України для її подальшого вирішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Слободянюк