Провадження № 2/522/640/25
11 серпня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Чорнухи Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Радової Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від спільного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина тяжко хвора, має діагноз епілепсія, субарахноїдальний і хронічний субдуральний крововилив у скроневій та лобовій ділянках мозку, артеріовенозну мальформацію. Син перебуває під постійним наглядом лікарів. Проте, з 2023 ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та утриманні сина, проявляє фізичне й психологічне насильство до позивачки та дитини, не надає матеріальної чи іншої допомоги, ігнорує потреби дитини. Також він чинив на позивачку моральний тиск, обіцяв підтримку, змушуючи відкликати раніше подані позови. Зазначені обставини погіршують фізичне та моральне становище позивачки, а також безпеку й здоров`я дитини. У зв`язку з викладеним, позивачка вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав та прав дитини з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 .
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.01.2025 відкрите провадження та призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
15.01.2025 до Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, в якій заявниця просить суд провести розгляд справи за правилами письмового провадження без її участі, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
12.02.2025 до Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» від позивачки ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, у яких заявниця зазначила, що розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 від доходу платника, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів його доходу.
26.02.2025 до Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про заочний розгляд справи та невідкладний розгляд позову.
30.04.2025 до Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про прискорення розгляду справи через її соціальну важливість.
30.04.2025 до Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявниця просить суд забезпечити позов шляхом тимчасового стягнення з відповідача на користь малолітньої дитини щомісячних аліментів у розмірі 1/4 частини його доходу.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана на розгляд судді Чорнусі Ю.В.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2025 цивільна справа прийнята до провадження та призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 03.06.2025.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
У судове засідання 03.06.2025 сторони не з`явилися. Позивач надавала суду неодноразові заяви про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань чи відзиву до суду не подав. Ухвалою суду від 03.06.2025 позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишена без руху.
Ухвалою суду від 12.06.2025 після усунення позивачем недоліків позовної заяви продовжено розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Судове засідання у справі призначити на 29.07.2025.
У судове засідання 29.07.2025 учасники справи не з`явились. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви та клопотання не подавав. Розгляд справи відкладено на 11.08.2025.
У судове засідання 11.08.2025 сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від позивачки в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за її відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив., заяви та клопотання не подавав.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судовий розгляд, однак останній в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, з огляду на строки розгляду справи, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності відповідача, за правилами заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів, згідно з вимогами ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судові засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, наявні у справі, суд дійшов таких висновків.
Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закону № 2402-III) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 2402-III на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 19.02.2021 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований шлюб Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Одеса). Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_6 . Доказів розірвання шлюбу на момент розгляду справи сторони не надали.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 06.07.2022 Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Як вбачається із копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 7054 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина проходила лікування у період з 25.12.2022 по 09.01.2023 з наступними діагнозами: спонтанний нетравматичний сударахноїдальний крововилив, хронічний субдуральний крововилив скроневої та лобової областей зліва, симптоматична епілепсія та ін.
Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та ухвалення рішення судом першої інстанції).
Суд враховує, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, ним не надані докази наявності істотних обставин, які мають бути враховані під час визначення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 184 СК України визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі здійснюється саме за заявою одержувача аліментів, однак позивач не заявляла вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.
За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів.
Згідно з п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.
Таким чином, судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1211,20 гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 2,4,5,76-83,89,141,259,263-265,268,273,352,354,355 ЦПК України, ст. ст.180-182,191 СК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Приморським відділом у м. Одесі ГУДМС в Одеській області, 30.06.2022 остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, 28.09.2019, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення з позовною заявою до суду, тобто з 16.12.2024, та до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Приморським відділом у м. Одесі ГУДМС в Одеській області, 30.06.2022, остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) в дохід держави суму судового збору у розмірі 1211,20 гривень.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Юлія ЧОРНУХА