УХВАЛА

05 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 367/3615/21

провадження № 61-8209ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 травня 2025 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш комфорт 16» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та відновлення становища, яке існувало до порушення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 травня 2025 року.

Безпосередньо у касаційній скарзі представником заявника викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 травня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження. Касаційну скаргу залишено без руху, з наданням строку на усунення недоліків, а саме - для сплати судового збору.

У серпні 2025 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання про зменшення суми судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Клопотання обґрунтовує тим, що єдиним доходом ОСОБА_1 є пенсія. Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 має щомісячну пенсію у розмірі 6 258,82 грн. з урахуванням ціни позову та предмету позовних вимог, судовий збір за подання касаційної скарги складає 89 480,54 грн, що є більше, ніж дохід заявника за рік.

Клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року у справі № 906/308/20 (провадження № 12-58гс23) зробила висновок з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» про те, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, апенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Представником заявника не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження реального майнового стану ОСОБА_1 (довідки фіскальних органів про доходи, наявність рухомого і нерухомого майна, тощо), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором, а зазначені у клопотанні обставини та надані на їх підтвердження докази, зокрема довідка Пенсійного Фонду України за період з жовтня 2024 року до грудня 2024 року, не характеризують у повній мірі майновий стан заявника.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає скаргу.

Ураховуючи те, що представником заявника не надано належних доказів на підтвердження реального майнового стану ОСОБА_1 , тому підстави для зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги відсутні.

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений, в тому числі і за заявою сторони.

Оскільки заявником не усунуто недоліки касаційної скарги, суд вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків вказаної касаційної скарги на десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали, зокрема сплатити судовий збір, або звернутися із новим клопотанням до якого долучити належні докази, що підтверджують майновий стан ОСОБА_1 .

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Керуючись статтями 127, 136 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , про зменшення розміру судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , строк для усунення недоліків касаційної скарги на десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков