Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4429/25
Провадження № 2-н/279/740/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року м. Коростень

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Івашкевич О.Г., розглянувши заяву Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за отримання послуг з управління багатоквартирним будинком,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2025 року Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №1 звернулося до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із заявою до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за отримання послуг з управління багатоквартирним будинком, в якій просило видати судовий наказ, яким стягнути з боржника на його користь борг за період з 01.07.2022 по 01.07.2025 року у розмірі 13097,71 грн.

Згідно зі ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Положеннями ст. 162 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ч.7 ст.165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Згідно отриманої на запит відповіді №1598839 від 24.07.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відомості щодо ОСОБА_1 не знайдено.

07.08.2025 року на адресу суду від ВОМІРМП в Житомирській області надійшла відповідь на запит Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, згідно якої вказаний заявником боржник знятий з реєстрації 21.01.2003 року, за адресою зазначеною стягувачем у заяві про видачу судового наказу не зареєстрований.

Таким чином, відповідно до наданих відомостей адреса зареєстрованого місця проживання вказаного боржника не підтверджується з адресою, за якою виникла заборгованість та яку заявник просить стягнути з заявленого боржника.

Положеннями ч.2 ст.163 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п.3,4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Оскільки, боржник за адресою зазначеною стягувачем у заяві про видачу судового наказу не зареєстрований, даних щодо оформлення за заявленим боржником права власності на квартиру суду не надано, тобто із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги.

Дана обставина є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною 2 ст.167 ЦПК України, передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, слід відмовити заявнику у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за отримання послуг з управління багатоквартирним будинком.

В той же час, слід роз`яснити заявнику, що згідно зі ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п.8 ч.1 ст.165 та ст.163,166,167,258, 260, 261,353,355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

У видачі судового наказу за заявою Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримання послуг з управління багатоквартирним будинком відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : Оксана ІВАШКЕВИЧ