справа № 381/1015/24
головуючий у суді І інстанції Осаулова Н.А.
провадження № 22-ц/824/1216/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2024 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (надалі по тексту - АТ «ПУМБ», позивач, кредитодавець) звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 (надалі по тексту - відповідач, позичальник), у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача борг у сумі 71 914 грн 70 коп., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422 грн 40 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 лютого 2020 року на підставі укладеного договору № 4 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 , позичальнику було видано кредитну картку, встановлено кредитний ліміт у сумі 3 000 грн, який у подальшому збільшувався до 49 800 грн. Між тим, відповідач порушила умови договору кредиту, не повертала отриманий кредит своєчасно, не сплачувала кошти (відсотки) за користування ним.

У зв`язку із порушенням умов договору, відповідач станом на 01 січня 2024 року має заборгованість у розмірі 71 914 грн 70 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 45 371 грн 85 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 26 542 грн 85 коп.

Відповідач у суді першої інстанції надала пояснення про визнання позову у частині позовних вимог на суму 18 849 грн 52 коп., що погоджували з нею. Вказувала, що розділ 5 паспорту споживчого кредиту містить умови кредитування на суму 12 999 грн (збільшення кредитного ліміту) зі строком кредитування на 24 місяці із сплатою відсотків на суму 5 850 грн 52 коп., які підписані позичальником. Також вказувала, що виписка по банківському рахунку належним доказом наявності заборгованості не являється.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2024 року позов АТ «ПУМБ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 4 від 21 лютого 2020 року станом на 01 січня 2024 року у розмірі 71 914 грн 70 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 45 371 грн 85 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 26 542 грн 85 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ «Перший український міжнародний банк» задовольнити часткового у сумі 18 849 грн 52 коп.

Апеляційна скарга мотивована тим, що кредитний договір був укладений, шляхом підписання анкети-заяви про прийняття публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщеного на сайті банку.

При цьому, анкета-заява про прийняття публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить умов кредитування.

До кредитного договору між сторонами було укладено Паспорт споживчого кредиту із погодженими в ньому мовами кредитування.

В розділі №5 Паспорту споживчого кредиту погоджено умови кредитування, графік погашення кредиту, погоджено розмір тіла наданого кредиту на суму 12 999 грн, погоджено розмір процентів за користування кредитом за відсотковою ставкою 47,88%, що нараховуються протягом 24 місяців, із сплатою процентів на загальну суму у розмірі 5 850 грн 52 коп. Таким чином, сторонами була погоджена загальна сума до повернення у розмірі 18 849 грн 52 коп. Інші умови кредитування погоджені не були.

Тому, на переконання відповідача, стягнутий з неї борг, що нарахований у розмірі 71 914 грн 70 коп. остання не визнає.

Вказувала, що відомості довідки позивача про збільшення кредитного ліміту не узгоджуються із відомостями наданої позивачем виписки по банківському рахунку.

Довідка про збільшення кредитного ліміту, яка надана позивачем до матеріалів цивільної справи, не містить підпису особи, яка склала таку довідку, ні печатки банку. Виписка по банківському рахунку, що надана позивачем не відображає відомості про операції по банківському рахунку. Тому, виписка по банківському рахунку, що надана позивачем не є належним доказом у справі. Тому, вважає, що рішення суду першої інстанції є неправомірним та підлягає перегляду в суді апеляційної інстанції.

Позивач, у визначений ухвалою суду строк, не скористався процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у якому просила банк відкрити на її ім`я рахунок та встановити на нього поточний ліміт у сумі 3 000 грн на 12 місяців.

Зі спливом зазначеного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень. Розмір процентів за користування кредитом - 47,88% (а.с. 16-17).

При підписанні заяви позичальник прийняла публічну пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщеного на сайті банку.

Крім того, 21 лютого 2020 року позичальник підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що позичальнику відкрито кредитну лінію шляхом перерахунку коштів на картку суми споживчого кредиту. Сума/ліміт кредиту 12 999 грн зі строком кредитування - 24 місяців (а.с. 18).

Підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту, свідчить про її ознайомлення з даними кредитодавця, умовами кредитування, орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядком повернення кредиту.

З довідки про збільшення кредитного ліміту, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що по договору № 4 кредитний ліміт неодноразово змінювався, зокрема, 21 лютого 2020 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 3 000 грн, 09 липня 2020 року кредитний ліміт збільшено до 7 000 грн, 05 вересня 2020 року кредитний ліміт зменшено до 3 000 грн, 11 вересня 2020 року кредитний ліміт збільшено до 7 500 грн, 16 жовтня 2020 року кредитний ліміт збільшено до 18 750 грн, 19 березня 2021 року кредитний ліміт збільшено до 46 875 грн, 20 квітня 2021 року кредитний ліміт збільшено до 49 800 грн (а.с. 53).

Окрім того, позивачем до суду надано виписку про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 за період з 21 лютого 2020 року по 01 квітня 2024 року, що свідчить про її користування кредитними коштами (а.с. 56-59).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач станом на 01 січня 2024 року за кредитним договором № 4 від 21 лютого 2020 року має заборгованість та повинна сплатити грошові кошти у розмірі 71 914 грн 70 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 45 371 грн 85 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 26 542 грн 85 коп. (а.с. 54-55).

02 січня 2024 року АТ «ПУМБ» надіслано відповідачу письмову вимогу (повідомлення) про наявність заборгованості за кредитом у розмірі 71 914 грн 70 коп. та про необхідність її погашення (а.с. 48-49, 51).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності тієї обставини, що відповідач з умовами договору була ознайомлена, підписала заяву і отримала кредит у погодженому розмірі, однак умови договору порушила, та як наслідок у відповідача станом на 01 січня 2024 року утворилась заборгованість, яка повинна бути сплачена на користь позивача у розмірі 71 914 грн 70 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 45 371 грн 85 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 26 542 грн 85 коп.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що банк у заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також у паспорті споживчого кредиту, які власноручно підписані відповідачем, надав останньому, як позичальнику, у повному обсязі всю необхідну інформацію щодо умов кредитування, а саме: суму кредиту, дату його видачі, умови повернення, нарахування та сплати відсотків, розмір нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості та її сплати, строк дії договору, орієнтовна загальна вартість кредиту, тощо.

Разом з цим, відповідач власноручним підписом засвідчила, що вона погоджується на отримання кредиту саме на умовах, що визначені договором, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними.

Доводи апеляційної скарги про те, що виписка по банківському рахунку, що надана позивачем не відображає відомості про операції по банківському рахунку, а тому не є належним доказом по справі, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на таке.

Верховний Суд у своїй постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зробив висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким розрахунком самого відповідача.

Судом встановлено, що станом на 01 січня 2024 року відповідач має заборгованість у розмірі 71 914 грн 70 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 45 371 грн 85 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 26 542 грн 85 коп. (а.с. 54-55).

На підтвердження позовних вимог про наявність заборгованості та користування відповідачем кредитним коштами, позивачем було надано виписку по особовому рахунку відповідача (а.с. 56-57).

Тому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача щодо необґрунтованості розміру заборгованості, оскільки такі доводи спростовуються наданою позивачем випискою по особового рахунку позичальника.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було, власного контррозрахунку не надано. Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань за укладеним договором матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного збільшення розміру кредитного ліміту за договором від 21 лютого 2020 року, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки банком надано довідку про збільшення кредитного ліміту, відомості якої відповідачем належним чином не спростовані.

Відповідно підпункту 4.3.6.4 пункту 4.3 частини 4 розділу ІІ ДКБО, який є публічною частиною договору, до якого приєднався відповідач, підписавши заяву на приєднання до ДКБО, яка є індивідуальною частиною договору, сторони дійшли згоди, що банк має право змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта (позивача) шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19 розділу ІІ цього договору, клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення банку, згода клієнта зі зміною умов договору вважається підтвердженою.

Водночас відповідач користувалась кредитними коштами у межах збільшеного кредитному ліміту та не зверталась до банку із заявою про його незаконне збільшення.

Наведене вказує на необґрунтованість доводів апелянта в цій частині, оскільки підписавши заяву на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач погодилась із умовами та правилами, які викладені у ньому, зокрема в частині зміни кредитного ліміту, а продовжуючи користуватись наданими грошовими коштами понад встановлений кредитний ліміт у розмірі 3000 грн, про свою незгоду зі зміною кредитного ліміту не повідомляла.

Доводи апеляційної скарги про те, що довідка про збільшення кредитного ліміту, яка надана позивачем до матеріалів справи не містить підпису особи, яка склала таку довідку, ні печатки банку, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з матеріалів справи позовну заяву подано через підсистему «Електронний суд», а усі документи, що надійшли до суду через підсистему «Електронний суд», вважаються такими, що подані з використанням власного електронного підпису. Про це зазначив у своїй постанові від 11 вересня 2024 року Верховний Суд по справі №591/6212/23.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд апеляційної інстанції підстав для скасування рішення суду першої інстанції, в підстав викладених в апеляційній скарзі не вбачає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати відповідача ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.141, 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська