Справа №597/1006/25
Провадження № 2/597/418/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2025 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрополіс» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати,

У С Т А Н О В И В:

21.07.2025 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрополіс» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.07.2025 року розподілена судді Шевчук В.М.

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 28.07.2025 року зазначену позовну заяву залишено без руху зі встановленням представнику позивачки 5-денного строку з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині, а саме: в порушення вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України представником позивачки ОСОБА_1 до позовної заяви не додано копію договору оренди землі від 21.07.2010 року; не долучені докази, які б підтверджували факт систематичної несплати орендної плати відповідачем, зокрема, несплати попередньому власнику земельної ділянки за вказані періоди; докази письмового звернення до відповідача з вимогою розірвання договору оренди з приводу неналежного виконання умов договору, та/або письмову відмову відповідача щодо небажання розірвати договір оренди, оскільки йдеться саме про систематичність невиплати орендної плати та про розмір заборгованості орендної плати; до позовної заяви не долучено належним чином засвідчених документів, що посвідчують особу позивачки, а саме: копію паспорта громадянина України; не доплачено судовий збір у розмірі 968 гривень 60 копійок.

Представник позивачки Покотило Юрій Володимирович зареєстрований в системі «Електронний суд». Згідно картки руху документу по цивільній справі №597/1006/25 номер провадження 2/597/418/2025 від 29.07.2025 року ухвала про залишення позовної заяви без руху від 28.07.2025 року надійшла від АСДС Заліщицького районного суду Тернопільської області до електронного суду 29.07.2025 року, відтак вважається таким, що отримав копію ухвали та ознайомлений з її змістом.

Згідно наказу №14-ВС від 29.07.2025 року суддя Шевчук Валентина Михайлівна перебувала у щорічній відпустці з 04.08.2025 року по 08.08.2025 року.

01.08.2025 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла заява представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_1 , якою частково усунуто недоліки, вказані у мотивувальній частині ухвали суду від 28.07.2025 року, а саме: додано копію паспорта громадянина України позивачки та квитанцію про сплату судового збору. Однак, представником позивачки ОСОБА_1 до позовної заяви не додано копії договору оренди землі від 21.07.2010 року, оскільки у позовній заяві йдеться про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати. У заяві про усунення недоліків представником позивачки зазначено, що надати копію оренди землі не має можливості, оскільки договір оренди землі від 21.07.2010 року у сторони позивача відсутній, проте клопотання про витребування вказаного доказу ним до заяви про усунення недоліків не подано.

Станом на 12.08.2025 року недоліки, зазначені у мотивувальній частині ухвали Заліщицького районного суду Тернопільської області від 28.07.2025 року, представником позивачки Покотило Юрієм Володимировичем у повному обсязі не усунуто.

У п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Так, у рішенні від 4 грудня 1995 року у справі «Bellet v. France» («Беллет проти Франції», серії A №333B, пункт 36) Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - «Конвенція») містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 25 січня 2000 року у справі «Miragall Escolano and Othersv. Spain» («Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», заяви №38366/97, №38688/97, №40777/98, №40843/98, №41015/98, №41400/98, №41446/98, №41484/98, №41487/98, №41509/98) і у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Pйrez de Rada Cavaniles v. Spain» («Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії», заява №3256-57) Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

При цьому слід взяти до уваги також висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28.05.1985 року в справі Ашингдейн проти Сполученого Королівства та від 13.02.2001 року в справі Кромбах проти Франції, в яких ЄСПЛ наголосив, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

У рішеннях від 20.05.2010 року в справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

В рішенні «Prince Hans-Adam II of Liechtenstein проти Німеччини» (рішення від 12 липня 2001 року п.44) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу відповідно до ухвали суду у встановлений строк.

За таких обставин, вважаю, що представником позивачки недоліки, зазначені в ухвалі суду від 28.07.2025 року, повністю не усунуто, а саме: не додано копію договору оренди землі від 21.07.2010 року або ж клопотання про його витребування, а тому позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрополіс» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, слід повернути представнику позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.185, 260, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрополіс» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, повернути представнику позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_1 .

Роз`яснити представнику позивачки ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали суду.

Суддя В.М.ШЕВЧУК