Справа № 372/4634/25
Провадження 2-2255/25
ухвала

14 серпня 2025 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ХОЛ», ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна в натурі між співвласниками, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Заставенко Анна Вікторівна,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стельниковича Сергія Анатолійовича звернувся до Обухівського районного суду Київської області із вищевказаною позовною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, оскільки не містить: зазначення ціни позову (п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України), виходячи з того, що позовні вимоги про поділ 4/1000 частки у праві спільної власності нежитлових будівель та виділення нежитлової будівлі фінського будинку в натурі в окремий/самостійний об`єкт речових прав та визнати за ОСОБА_1 право власності на цей окремий об`єкт є позовною вимогою майнового характеру, за якою ціна позову визначається відповідно до ст.176 ЦПК України вартістю майна (п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачем не зазначено ціну позову, і суд позбавлений можливості розрахувати розмір судового збору, який підлягає сплаті.

Позивачем до поданої позовної заяви долучено посвідчення серії НОМЕР_1 , яке дає право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій,.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. 12, 22 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року здійснено висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Даний правовий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у зв`язку із передачею Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду справи на її розгляд для розв`язання виключної правової проблеми щодо застосування норми п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із незгодою з попередніми висновками як Великої Палати, так касаційних палат, у яких стверджувалось про те, що учасники бойових дій безперечно звільняються від сплати судового збору у будь-якій справі.

Отже, позивач наділений статусом ветерана війни - учасника бойових дій, який звернувся до суду із позовною заявою про поділ нерухомого майна в натурі між співвласниками, а не за захистом своїх порушених прав, як учасника бойових дій, а тому він не звільняється від сплати судового збору за подання до суду даної заяви.

Згідно п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно вартістю майна.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування( у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною 5 статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Отже, позивачу необхідно зазначити ціну позову та сплатити судовий збір.

З реквізитами для сплати судового збору можна ознайомитись за посиланням: https://ob.ko.court.gov.ua/sud1018/gromadyanam/tax/.

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

За таких обставин, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху, надавши позивачу 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В.Висоцька