Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 2-н/357/2104/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Рижко Г. О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі, -

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі, в якій заявниця просить суд:

- видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі по 5000 грн на кожну дитину щомісячно (загалом 10000 грн), починаючи з дня подання цієї заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2025 року справу було передано на розгляд судді Рижко Г.О. та отримано суддею для розгляду 25 липня 2025 року.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, заявниця просить видати судовий наказ, яким стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі по 5000 грн на кожну дитину щомісячно (загалом 10000 грн), що не відповідає ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Отже, суддя приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі по 5000 грн на кожну дитину щомісячно (загалом 10000 грн).

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 160, 161, 165, 166 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя Г. О. Рижко