РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої судді: Біднини О.В.,

присяжних: Тетеріна С.В., Ярош Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання: Рафальської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що є рідним братом ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями свідоцтв про народження. Брат заявника був призваний по мобілізації та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а в подальшому з 13.07.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. ІНФОРМАЦІЯ_3 з 07 год. 20 хв. по 10 год. 38 хв. під час штурму противника позиції ПВІД «Барабан» ВОП «Курорт» поблизу населеного пункту Первомайське Донецької області командир танка 3 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 зник безвісті. Дана обставина підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 №933 від 13.08.2024 року «Про результати службового розслідування». В ході проведення службового розслідування з`ясовано, що факту загибелі солдата ОСОБА_2 не встановлено, пошукові заходи результатів не дали. Заявник вказує, що визнання брата ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідно для належного оформлення йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за р.4 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява представника заявника адвоката Касянчука С.В. про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують, просять задовольнити.

Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, проти заявлених вимог не заперечує.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно зі статтею 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Частиною 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Безвісна відсутність це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).

При визнані особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від06.05.2020 № 760/3112/16-ц.

Предметом доказування в даній справі є: безвісна відсутність громадянина; наявність правової зацікавленості особи, що подає заяву про визнання громадянина безвісно відсутнім; вживання заявником заходів щодо розшуку особи; неможливість встановлення місця знаходження даної особи; існування обставин, що дають підставу вважати, що особа може умисно ховатися: знаходитися в розшуку, не бажає виплачувати аліменти або виконувати інші рішення суду тощо; відсутність спору про право.

У постанові Верховного Суду від 07.05.2018 № 225/1297/17 зазначено, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

За положеннями статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б)відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Згідно з постановою Верховного Суду від 28.02.2018 № 317/3139/15-ц, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином ніяк не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 13-14).

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 №7250 від 26.08.2023 року солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі відповідно до Указу Президента України про загальну мобілізацію №69/2022 від 24.02.2022 у військовій частині НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Як вбачається зі змісту довідки Військової частини № НОМЕР_2 від 09.09.2023 року солдат ОСОБА_2 з 13.07.2023 по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с. 16).

Сповіщенням сім`ї №828 від 23 квітня 2024 року зазначено, що командир танка танкового взводу танкової роти танкового батальйону військова частина НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти під час виконання обов`язків військової служби, завдань пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України поблизу населеного пункту Первомайське Донецької області 16 квітня 2024 року (а.с. 18).

24.04.2024 Житомирським районним управлінням поліції ГУНП в Житомирській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001240, за фактом зникнення безвісти військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 19).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №2565/нод від 13.08.2024 було проведено службове розслідування за результатами, якого ІНФОРМАЦІЯ_6 при виконанні бойового завдання щодо захисту територіальної цілісності і недоторканості України зникли безвісти, зокрема, командир танка 3 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 . В ході проведення службового розслідування було з`ясовано, що факту загибелі, зокрема, солдата ОСОБА_2 не встановлено. Пошукові заходи результатів не дали (а.с. 20-24).

За даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 18.04.2024 по 09.01.2025 в базі не виявлено (а.с. 69).

Листом №54/16/29.18-32 від 09.01.2025 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі ЦМУМЮ (м. Київ) повідомляє, що актових записів про шлюб, розірвання шлюбу, народження дітей, зміну імені, смерть щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у архіві відділу не виявлено (а.с. 67).

Відповідно до ч. 1 ст. 305 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 посилався на те, що він має намір отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, як це передбачено п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Пунктом 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» «Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації» призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період».

Згідно пункту 58 Порядку, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Відповідно до переліку документів згідно до додатку 5 Порядку, документи, що підтверджують право на відстрочку з підстав визначених для осіб за Пунктом 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» подаються: - документи, що підтверджують родинні зв`язки (у тому числі посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці або посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на підставі якої особі надано статус, або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни), - військовий квиток, - витяг із наказу про проходження військової служби, - витяг із наказу про виключення із списків особового складу у зв`язку із смертю, - повідомлення про смерть за формою, затвердженою Міноборони, - висновок судово-медичної експертизи (крім випадків, коли особа пропала безвісти), який підтверджує загибель (смерть) особи під час участі в антитерористичній операції, - рішення суду про визнання особи, зниклою безвісти за особливих обставин.

Таким чином, без ухвалення судом рішення про визнання брата заявника безвісно відсутнім, тобто таким, що пропав безвісти під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, неможливо реалізувати його право на оформлення відповідної відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи відсутність відомостей про перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місці його постійного проживання та реєстрації, відсутність відомостей про дійсне перебування останнього та неможливість отримати такі відомості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, та які зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Одночасно, суд роз`яснює, що згідно ч. 1 ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місце перебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 45 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 81, 263, 293, 306, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безвісно відсутнім.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Суддя: О.В. Біднина

Присяжні: С.В. Тетерін

Ю.В. Ярош