Провадження № 2/470/190/25
Справа № 470/432/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березнегуватської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2025 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним.

У позові зазначив, що 21 травня 2001 року між ним та ОСОБА_2 було укладено біржовий контракт № 375-п, відповідно до якого він купив житловий будинок АДРЕСА_1 . Даний договір укладено та зареєстровано товарною біржою "Смарагд-Південь" 21 травня 2001 року за № 376-п. Житловий будинок він придбав за 1000 грн. Колишня власниця після продажу будинку виїхала із села і він не знає її теперішнього місця проживання. З цієї причини він не залучає її в якості відповідача у справі, а залучає Березнегуватську селищну раду, як територіальну громаду на території якої знаходиться житловий будинок. Протягом 23 років він постійно проживає та утримує будинок у належному стані, як власник. На підставі зазначеного просив суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 21 травня 2001 року на товарній біржі "Смарагд-Південь" між ним та ОСОБА_2 , дійсним.

В ході підготовчого провадження позивач змінив позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання направив заяву про слухання справи у його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог позивача.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

21 травня 2001 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побутовими та господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , який посвідчений товарною біржою «Смарагд-Південь», реєстраційний номер 376-п (а.с.9).

24 травня 2021 року право власності позивача на вказане домоволодіння було зареєстроване Березнегуватською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації, реєстрова книга 2 за №220 (а.с.10,18).

08 травня 2025 року позивач звернувся до Березнегуватської державної нотаріального контори з питання правової експертизи документів на вказаний житловий будинок з метою вчинення нотаріальних дій, однак нотаріусом у вказаному йому було відмовлено, оскільки вказаний договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально не посвідчений (а.с.17).

Так за вимогами ст.227 ЦК УРСР, (в редакції 1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

За змістом ст. ст.128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Однак, згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі», не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржою.

Відповідно реєстрація Березнегуватською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за позивачем права власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржою, а не нотаріусом, станом на 24 травня 2001 року, чинному законодавству не суперечила.

За вимогами п.5 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за № 1952-1, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Згідно ст.328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст.392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладене, враховуючи, що на час укладення позивачем договору купівлі-продажу житлового будинку його посвідчення товарною біржою чинному на той час законодавству не суперечило, право власності на будинок було зареєстровано за позивачем у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березнегуватської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними побутовими та господарськими будівлями по АДРЕСА_1 ,придбаний ним за договором купівлі-продажу 21 травня 2001 року, посвідченим товарною біржою «Смарагд-Південь», реєстраційний номер 376-п та зареєстрованим Березнегуватською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації 24 травня 2021 року, реєстрова книга 2 за №220.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Березнегуватська селищна рада, адреса місцезнаходження: 56203, Соборно - Миколаївська площа, 10 селище Березнегувате Миколаївська область, .

Повний текст рішення складено 13 серпня 2025 року.

Суддя С. А. Луста