Справа № 342/503/25
Провадження № 2/342/451/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Андріюк І.Г.,

з участю секретаря судового засідання Малик Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Городенка у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Герасимчук Олег Олександрович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Адвокат Герасимчук О.О. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив, що шлюб між позивачкою та відповідачем зареєстровано 20.07.2018 Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1421. За час шлюбу в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони перестали розуміти, любити один одного, разом не проживають, не ведуть домашнє господарство, припинили шлюбні відносини. Всі зусилля щодо знаходження компромісу не дали жодних результатів. На даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя, примирення, збереження шлюбу є неможливе, суперечить інтересам позивачки, тому представник позивачки просить: шлюб між сторонами розірвати, стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 5000 грн та судового збору у розмірі 968,96 грн.

Ухвалою суду від 22.05.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

16.06.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, з доказами надіслання його копії позивачці, де зазначив, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає. Просить взяти до уваги, що від спільного проживання з позивачкою у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . З дитиною в нього хороші, приязні відносини. Він приймає участь у вихованні сина та його матеріальному забезпеченні.

Однак, відповідач має заперечення щодо заявленого позивачкою розміру судових витрат.

Згідно положень ч.1, ч.2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Заявлена позивачкою сума витрат, понесених нею на оплату послуг адвоката, не доведена та не є співмірною із наступними обставинами: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; 5) у матеріалах справи відсутній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, акт здачі-приймання робіт та розрахункові квитанції, а платіжна інструкція від 19.05.2025 на суму 6100 грн без зазначення призначення платежу не є доказом оплати правничої допомоги адвокату по даній справі.

У зв`язку з наведеним відповідач просить: розірвати шлюб між ним та позивачкою, зареєстрований 20 липня 2018 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1421; відмовити у стягненні з нього судових витрат, які складаються із витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 5000 грн.

Учасники справи у судові засідання, призначені на 17.06.2025, 03.07.2025, 28.07.2025 та на 12.08.2025, не з`явилися.

Представник позивачки адвокат Гарасимчук О.О. у прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати без його участі та без участі позивачки.

23.05.2025 представник позивачки адвокат Гарасимчук О.О. через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач у прохальній частині відзиву на позовну заяву просив справу розглядати без його участі.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 20 липня 2018 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1421 від 20.07.2018, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 20 липня 2018 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

У позовній заяві представник позивачки покликається на те, що у сторін за час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , однак доказів на підтвердження даного факту суду не надано.

Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України.

Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України).

Позивачка скористалася правом припинити шлюбні відносини та звернулася до суду з даним позовом через представника, відповідач позов в частині розірвання шлюбу визнає.

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовна вимога про розірвання шлюбу є підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до положень ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2025 році становить 1211,20 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, - визначено ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

При поданні до суду позовної заяви про розірвання шлюбу в електронній формі позивачка ОСОБА_1 сплатила судовий збір у сумі 968,96 (1211,20*0,8=968,96) грн, що стверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 20.05.2025.

Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути в користь позивачки витрати на сплату судового збору у сумі 968,96 гривень.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) постанова Верховного Суду у справі №820/479/18.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження надання правової допомоги позивачці адвокатом Герасимчуком О.О. до позовної заяви додано копію договору про надання правової допомоги від 19.05.2025, укладеного між ним та позивачкою, про те, що адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу: професійну правничу допомогу в судах усіх рівнів та інстанцій щодо розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та інші платежі, визначені договором. Клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі 5000 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 1100 грн судового збору. Авансовий платіж становить 3600 грн, решту 2500 грн клієнт сплачує при винесенні судом рішення. До вказаного договору представник позивачки адвокат Герасимчук О.О. додав копію свідоцтва про право на заняття ним адвокатською діяльністю № 603 від 18.08.2008, копію ордеру серії АВ № 1204387 від 20.05.2025 на надання правничої допомоги Грицюк І.Б. на підставі договору про надання правничої допомоги № б/н від 19.05.2025 та копію платіжної інструкції № 1.140268419.1, де зазначено, що Герасимчук О.О. 19.05.2025 отримав від Грицюк І.Б. 6100,00 грн, призначення платежу поповнення рахунку.

Однак, до вказаного договору представник позивачки не додав акт виконаних робіт (наданих послуг), що підтверджував би час, витрачений адвокатом на надання вказаної в договорі послуги, та здійснені адвокатом витрати, необхідні для надання правничої допомоги. Додана платіжна інструкція № 1.140268419.1 від 19.05.2025 не підтверджує витрати позивачки на професійну правничу допомогу, оскільки не містить інформації, що підтверджує сплату коштів у вказаному розмірі саме за надання правничої допомоги у даній справі згідно укладеного договору, а тому у цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 56, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», ч.1 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», керуючись ст. ст. 15, 137, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Герасимчук Олег Олександрович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 20 липня 2018 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1421 від 20.07.2018.

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у сумі 968,96 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

- позивачка ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- представник позивачки - адвокат Герасимчук Олег Олександрович, адреса робочого місця адвоката: вул. Хмельницьке шосе, 77/28, м. Вінниця, Вінницький район, Вінницька область; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

- відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 12.08.2025.

Суддя: Андріюк І.Г.