ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/3602/25 Головуючий в І інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/846/25 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.,

секретар Андреєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС -АГРОПРОДУКТ" Журик Андрія Леонідовича на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18.06.2025 року про забезпечення позову, постановлену у складі судді Сікори О.О. у цивільній справі №650/3602/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС»про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила забезпечити позов шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») приймати рішення про державну реєстрацію прав та вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (у тому числі до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна (земельних ділянок з кадастровими номерами), а саме: :02:001:0150, площа 6,6822 га до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Заборонити усім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно (земельні ділянки з кадастровими номерами), а саме: :02:001:0150, площа 6,6822 га до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 володіє на праві приватної власності земельною ділянкою площею 6,6822 га, кадастровий номер :02:001:0150, яка розташована в адміністративно-територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Вказана земельна ділянка до 31 грудня 2031 передана на підставі договору оренди та укладених до нього додаткових угод в оренду ТОВ «ЮТС- АГРОПРОДУКТ».

Зважаючи на порушення орендарем умов договору оренди в частині несплати орендної плати ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди. Проте, як стало їй відомо із відкритих джерел, ТОВ «ЮТС- АГРОПРОДУКТ» відчужує на користь інших осіб право оренди земельних ділянок, орендарем яких він є.

Зазначає, що такі дії ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» є такими, що свідчать про використання цивільних і процесуальних прав не з метою належного здійснення правовідносин оренди або захисту в межах судового процесу, а з метою ускладнення або унеможливлювання належного розгляду справи по суті та подальшого виконання судового рішення. Передача прав оренди без згоди позивача як власника землі, в умовах уже існуючого спору, створює загрозу вчинення аналогічних дій у майбутньому, у тому числі повторного або подальшого відчуження прав на спірну земельну ділянку на користь інших осіб чи через механізм суборенди, а тому невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшого порушення прав позивача, ускладнити захист його інтересів та фактично унеможливити реальне виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18.06.2025 року заяву представника заявника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено усім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким субєктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, повязані з посвідченнм будь-яких правочинів, а також інші реєстрації дії, повязані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно (земельні ділянки з кадастровими номерами), а саме: :02:001:0150, площа 6,6822 га до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та неможливості відновлення порушених прав та інтересів позивача.

Суд зазначив, що передача відповідачем права оренди третій особі свідчить про очевидну спробу змінити правовий статус спірного об`єкта, зокрема шляхом передачі прав на нього іншій особі поза волею власника земельної ділянки та без погодження з ним, попри наявність невиконаних договірних зобов`язань зі сторони орендаря.

Така поведінка відповідача має ознаки зловживання процесуальними правами та є потенційно фраудаторною (ухильницькою), оскільки в умовах фактичної заборгованості з орендної плати та існуючого судового спору, відповідач вчиняє дії, спрямовані на створення нових правовідносин щодо земельної ділянки, чим ускладнює можливість належного виконання судового рішення про задоволення позову. Власник ділянки, щодо якої укладено договір про відчуження права оренди, не лише позбавлений можливості отримати плату за фактичне користування своєю земельною ділянкою, але й втрачає реальну здатність розпоряджатися нею, включаючи право на повторну передачу її в оренду після розірвання чинного договору.

На вказане судове рішення через систему «Електронний суд» 27 червня 2025 року представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову не відповідає вимогам ЦПК України.

Представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» зазначає, що позивачем не було надано жодних доказів та обґрунтувань на підтвердження наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.Зауважує, що суд першої інстанції не вирішив в ухвалі про забезпечення позову питання щодо зустрічного забезпечення, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

09 липня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому з посиланням на законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Учасники справи будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в засідання не з`явилися, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду без змін з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі. В даній справі право користування належної позивачці земельною ділянкою оскаржується останньою з мотивів систематичної несплати орендної плати та порушення умов укладених договорів оренди землі.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 03 червня 2025 року, 17 квітня 2025 року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» здійснило відчуження на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» права оренди близько 916 земельних ділянок, у тому числі й земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на праві власності.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У цій справі спір стосується розірвання договору оренди через систематичну несплату орендної плати відповідачем. Суд першої інстанції встановив, що відповідач у умовах уже реально існуючого спору щодо подальшого використання відповідачем ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» спірної земельної ділянки на умовах оренди здійснив відчуження (продаж) права оренди на цю земельну ділянку.

Тому відчуження на користь третіх осіб права оренди на земельну ділянки і невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони усім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстрації дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно (земельні ділянки з кадастровими номерами) , а саме :02:001:0150, площа 6,6822 га до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що така поведінка відповідача є недобросовісною, оскільки в умовах фактичної заборгованості з орендної плати та існуючого судового спору, відповідач вчиняє дії, спрямовані на створення нових правовідносин щодо земельної ділянки, чим ускладнює можливість належного виконання судового рішення про задоволення позову. Власник земельної ділянки ділянки, щодо якої укладено договір про відчуження права оренди, не лише позбавлений можливості отримати плату за фактичне користування своєю земельною ділянкою, але й втрачає реальну здатність розпоряджатися нею, включаючи право на повторну передачу її в оренду після розірвання чинного договору.

Підстав вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання не має, оскільки земельна ділянка до набрання рішенням законної сили залишається в користуванні відповідача.

Апеляційний суд зазначає, що за обставинами цієї справи вказаний судом захід забезпечення позову є домірним до позовних вимог, який спрямований на збереження існуючого становища у спірних правовідносинах і таким, що забезпечує ефективний захист прав позивача у межах даного провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо невжиття судом заходів зустрічного забезпечення позову апеляційний суд відхиляє, оскільки підстави застосування зустрічного забезпечення в обов`язковому порядку, передбачені ч.3 ст.154 ЦПК України відсутні в даній справі.

Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, а тому підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.374, 375,381-384,389-391 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журик Андрія Леонідовича залишити без задоволення, ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту до Верховного Суду.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: В.О.Бездрабко

Л.А.Приходько