Справа №751/2814/25
Провадження №2/751/1105/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого - судді Діденка А.О.

секретар Овдій О.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивачів адвокат Скумін Микола Григорович

представник відповідача, Чернігівської міської ради Мурзенок Кристина Володимирівна

розглянувши в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за собою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, якій розташований на земельній ділянці площею 0,0800 га, кадастровий номер :01:048:5153 за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку А-01 загальною площею 140,8 кв.м, житловою площею 87, 9 кв. м; масандри А1-1; веранди а-1 та ганком А1, в порядку спадкування за заповітом.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що позивач є спадкоємицею на нерухоме майно, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку А-01 загальною площею 140,8 кв.м, житловою площею 87, 9 кв. м; масандри А1-1; веранди а-1 та ганком А1.

Вказане нерухоме майно залишилося після смерті батька: ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

Факт родинних відносин позивача ОСОБА_1 з батьком підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 35).

ОСОБА_2 за життя склав заповіт на ім`я своєї доньки ОСОБА_1 .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , позивач вважаючи себе спадкоємицею за заповітом від 17.01.2022 року, звернулася із заявою про прийняття спадщини до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори. На підставі заповіту, посвідченого Кравченко Аллою Григорівною, державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко Аллою Григорівною, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, загальною площею 0,0800 га, кадастровий :01:048:5153 (а.с. 19-20).

Водночас, у свідоцтво про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування, не був включений житловий будинок, що належав померлому ОСОБА_2 , так як були відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

ОСОБА_1 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 482/02-31 від 03.03.2023 (а.с. 21).

Оскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, шість місяців, позивачі не відмовились від прийняття спадщини, вони на підставі ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину.

Враховуючи норми ст.1268 ЦК України, державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко Аллою Григорівною відкрито спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі 68987586, та за номером у нотаріуса 43/2022, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68120098 від 17.01.2022 року.

Відповідно до листа ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року, право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 22).

Згідно з висновком КП Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації про вартість об`єкта оцінки від 07.04.2012, вартість об`єкта оцінки житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 , складає 805 007,00 грн (а.с.зв 24).

17.04.2025 представник відповідача Чернігівської міської ради надіслала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить прийняти рішення в межах чинного законодавства і за наявними документами.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.06.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача у вступному слові адвокат Скумін М.Г. у вступному слові пояснив, що після смерті батька позивача, ОСОБА_2 , державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. відкрита спадкова справа за номером у Спадковому реєстрі 68987586. За життя спадкодавець склав заповіт на ім`я своєї доньки ОСОБА_1 . Спадкодавець за життя не оформив право власності на будинок, забудова відбувалась за правилами ЦК України 1969 року. Надалі, позивач ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса у 03.03.2023 та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцицею не надано та не підтверджено жодним документом, що спадкодавець був власником даного майна, яке стало предметом спадкування та за життя не зареєстрували свою власність у законний спосіб. Спадкодавець, батько позивача, усе життя прожив у цьому будинку, інших спадкоємців, окрім дочки, вказаної в заповіті, немає.

У вступному слові представник відповідача ОСОБА_3 пояснила, що відповідно до інформації з технічного паспорта на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , від 27.01.2002, зазначений будинок побудований у 2002 році. Позивач у своїй заяві зазначає, що вищевказаний будинок було побудовано батьком позивача на спеціально відведеній для цієї мети земельній ділянці, яка перебувала у законному володінні батька позивача. Відповідно до інформації з Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка міститься у відкритому доступі, зазначене право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 152259 від 03.11.2010 (кадастровий номер відповідає тому, який позивач зазначив у своїй позовній заяві).

Відповідно до Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, площа будинку відповідає інформації, наданій позивачем: загальна площа 140,8 кв.м., житлова 87,9 кв.м. Підставою видачі декларації визначено будівельний паспорт.

Сама Декларація про готовність об`єкта до експлуатації видана 04.01.2016 та є діючою.

Представник відповідача зазначила, що просить прийняти рішення в межах чинного законодавства, за наявними у матеріалах справи документами.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.12.1967, виданого Міським бюро ЗАГС м. Чернігова, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі батьки зазначено: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 (а.с. 35).

Згідно із договором купівлі-продажу земельної ділянки від 03.10.2000, ОСОБА_2 купив земельну ділянку площею 0,08 га в межах згідно з планом, що знаходиться за адресою: Радянськослобідська сільська раад, село Заріччя, Чернігівського району, Чернігівської області.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 300789265 від 22.02.2022, земельна ділянка, кадастровий номер :01:048:5153, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Власником земельної ділянки зазначено ОСОБА_2 . Цільове призначення ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, інвентаризаційна справа № 21000-1, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться житловий будинок загальною площею: 140,8 кв.м. (а.с. 12-17).

Відповідно до листа ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року, право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. зв. 36).

Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої Чернігівської нотаріальної контори Кравченко А.Г. 29.11.2012, ОСОБА_2 все своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, Україна від 22.09.2021, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.03.2023, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 , 1947 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкове майно складається з: земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 (чотири), що належить спадкодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Завалієвою В.В., державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області 03.10.2000 за реєстровим № 1-4137; право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 200.

Земельна ділянка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0800 га, кадастровий номер :01:048:5153. Право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.03.2020 року державний нотаріус Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Кравчено А.Г., державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори 29.11.2012 за реєстровим номером № 1-3000 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Оскільки відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зважаючи на те, що ОСОБА_2 не були вжиті заходи, які були б спрямовані на набуття права власності на вищезгаданий житловий будинок та не здійснено реєстрацію права власності (а.с. 21).

Досліджені судом докази в їх сукупності доводять факт того, що ОСОБА_2 склав заповіт на ОСОБА_1 на будинок, що йому належав, та в якому він був зареєстрований за даними будинкової книги, відповідно до довідки Управління адміністративних послуг ЧМР №18193 від 09.11.2021 (а.с.зв. 36).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до с. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Частиною першою ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст. 46, ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

ОСОБА_2 за життя склав заповіт в якому все своє майно заповів своїй дочці ОСОБА_1 .

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Відповідно до абз.3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з наступними змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

За таких обставин при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позиції сторін, суд дійшов висновку, що у зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , 1947 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в нотаріальному порядку, позов необхідно задовольнити та визнати за позивачем право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом, та належав спадкодавцю ОСОБА_2 .

V. Розподіл судових витрат

У відповідності до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 384, 1216-1218, 1223, 1233, 1268 ЦК України, статтями 259, 265, 268, 273, 314, 354, 355 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_5 до Чернігівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 0,0800 га, кадастровий номер :01:048:5153 за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 140,8 кв. м., житловою площею 87,9 кв. м.; мансарди А1-1; веранди а-1 та ґанком а-1, в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Чернігівська міська рада (місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Магістратська, 7, )

Суддя А.О. Діденко