Справа № 583/2418/25
13 серпня 2025 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді Сидоренка Р.В.,
за участю секретаря Якубович В.В.,
представника позивача, адвоката Абрамовича С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернеччинської сільської ради, третя особа Охтирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
02.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту смерті та поновлення строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 листопада 2016 року приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчуком В.М. посвідчено заповіт ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до зазначеного заповіту ОСОБА_2 належну йому земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,35 га, розташовану на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області заповідав позивачу - ОСОБА_1 .
Згодом ОСОБА_2 переїхав на постійне місце проживання до своїх дітей у м. москву, де помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про ці обставини позивач дізнався наприкінці квітня 2025 року, коли йому зателефонували рідні ОСОБА_2 та передали по додатку Viber російське свідоцтво про смерть. При зверненні до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Ковальчука С.П, із метою оформлення спадщини нотаріусом позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії і видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю відомостей про смерть ОСОБА_2 в державному реєстрі записів актів цивільного стану та у зв`язку з пропущенням строку подачі заяви про прийняття спадщини.
У судовому засіданні представник заявника вимоги підтримав з підстав, зазначених у заяві, просив їх задовольнити.
Представники відповідача та третьої особи до суду не з`явились, від представника Чернеччинської сільської ради та від начальника Охтирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Їхня неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, вислухавши покази свідків, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії 1-СМ № 022456 від 28.09.2000 року ОСОБА_2 на підставі рішення 15-ї сесії 23-го скликання Хухрянської сільської Ради народних депутатів від 14 вересня 2000 року було передано у приватну власність земельну ділянку, розташовану на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області, площею 3,35 гектарів, в межах згідно з планом (а.с. 7).
Згідно з заповітом, посвідченим 22 листопада 2016 року приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчуком В.М., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на випадок своєї смерті заповів належну йому земельну ділянку, надану йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,35 га, розташовану на території Хухрянської сільради Охтирського району Сумської області, ОСОБА_1 (а.с. 9).
Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом) від 21.05.2025 року приватний нотаріус Ковальчук С.П. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки у зв`язку з відсутністю відомостей про смерть в державному реєстрі актів цивільного стану про смерть (а.с. 12).
Листом від 06.05.2025 № 67/31.6-34 Охтирський відділ ДРАЦС в Охтирському районі відмовив позивачу в складенні актового запису про смерть, оскільки ОСОБА_2 помер на території російської федерації, отримати видане свідоцтво неможливо, смерть ОСОБА_2 офіційно не зареєстрована державними органами України, жодних відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 немає (а.с. 13-14).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, підтвердили про відомі їм обставини щодо смерті спадкодавця та часу доведення даної обставини безпосередньо до позивача.
Суд знаходить покази свідків правдивими та достовірними, оскільки вони об`єктивно підтверджуються сукупністю інших письмових доказів, які маються в матеріалах справи
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 318 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.
Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), лікарське свідоцтво про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть.
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України. Міністерства закордонних справ України 23.05.2001 №32/5/101, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2001 за №473/5664 реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання.
Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, довідки про смерть, виданої компетентними органами, держави перебування.
Іноземні офіційні документи користуються доказовою силою офіційних документів на території України за умови їх засвідчення штампом апостиль та перекладу на українську мову.
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 на 30 діб, який в подальшому продовжено по даний час.
24 лютого 2022 року у відповідь на акт збройної агресії російської федерації проти України, вторгнення російських військ задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю, Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з росією без розриву консульських відносин, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.
Враховуючи, що ОСОБА_2 помер на території російської федерації, у свідоцтві про смерть немає штампу апостиль, а законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надає можливість отримати позивачу свідоцтво про смерть, видане державним органом України, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Згідно зі статтею 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 ЦК України).
Згідно зі статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» при вирішенні питання про надання додаткового строку суду слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
У даному випадку позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з поважних причин, оскільки він не знав про смерть ОСОБА_2 , який виїхав до росії і там помер. Про це ОСОБА_1 дізнався лише наприкінці квітня 2025 року.
Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 та поновлення строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 76-80, 141, 223, 263-265, 274-275, 267-268, 280-284, 289, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Хухра Охтирського району Сумської області, РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. москва, російської федерації.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. москва, російської федерації.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко