ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7875/25 Справа № 185/3021/25 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
УХВАЛА

04 серпня 2025 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Агєєва О.В. ознайомившись з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2025 року у цивільній справі №185/7876/25 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2025 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я.

Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», в особі Гордєєвої О.В. подав апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

На виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду про витребування справи із Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду надійшла цивільна справа №185/3021/25.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження за апеляційною скаргою та призначення її до апеляційного розгляду, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 20 травня 2025 року, апеляційна скарга ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» подана через підсистему «Електронний суд» 19 червня 2025 року, тобто в межах процесуального строку апеляційного оскарження визначеного ч.1 ст.354 ЦПК України.

Разом з тим, положеннями статті 356 ЦПК України визначено вимоги які пред`являються до форми і змісту апеляційної скарги.

Частиною 3 статті 356 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Згідно із пунктом 1 частини 4 статті 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Встановлено, що апеляційна скарга підписана і подана Гордєєвою О.В., як представником за довіреністю №1-ПУ/ШУПр/2025 від 01 січня 2025 року, копія якої додана до матеріалів апеляційної скарги.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина 1 статті 47 ЦПК України).

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частини 1, 3 стаття 58 ЦПК України).

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи (пункт 1 частини 1 статті 62 ЦПК).

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності) (позиція про що викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2023 року у справі №740/2873/22 (провадження №61-8685св23).

У пунктах 18, 20, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №303/4297/20 (провадження №14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Інакше кажучи, процесуальні закони визначили, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники. Останніми можуть бути: адвокати, законні представники, а у випадках, визначених у процесуальних законах, зокрема у малозначних справах, справах незначної складності, - інші особи (стаття 60 ЦПК України, статті 58 ГПК України, стаття 57 КАС України). Повноваження саме цих представників підтверджують документи, визначені у частинах першій і четвертій статті 62 ЦПК України, частинах першій і четвертій статті 60 ГПК України, частинах першій і четвертій статті 59 КАС України. Тому неприйнятним є аргумент підписанта про те, що для самопредставництва юридичної особи достатньо виданої нею на ім`я одного з працівників довіреності.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Подібні висновки викладені Верховним судом в ухвалах від 10 березня 2023 року у справі №185/8512/21; від 12 вересня 2024 року у справі №761/26091/23; від 06 липня 2023 року у справі №541/1799/19.

Зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї додатків вбачається, що підписант цієї апеляційної скарги ОСОБА_2 не є керівником ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», а отже, повноваження ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», у порядку самопредставництва, можуть випливати виключно із закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Однак, таких документів, які б підтверджували право Гордєєвої О.В. діяти у порядку самопредставництва ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», апеляційному суду не надано, у матеріалах цивільної справи зазначені документи також відсутні.

Додана до апеляційної скарги довіреність №1-ПУ/ШУПр/2025 від 01 січня 2025 року на ім`я Гордєєвої О.В. не підтверджує наявність трудових відносин між ОСОБА_2 та ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» та входження до кола її трудових обов`язків здійснення самопредставництва цієї юридичної особи.

Статтею 131-2 Конституції України встановлено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Частиною 2 статті 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частина 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлює, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Разом із цим, частина 2 статті 60 ЦПК України встановлює, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Згідно частини 3 статті 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно пунктів 1, 2 частини 6 статті 19 ЦПК України, із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» №3831-IX від 19 червня 2024 року, визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Спір у цій справі №185/3021/25 виник у зв`язку з відшкодуванням моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я, яку позивач оцінив в сумі 245 000 грн.

Позовна заява була подана до суду першої інстанції у 2025 році.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн, таким чином, тридцять розмірів прожиткового мінімуму буде складати 90 840 грн., що значно менше заявленої ціни позову.

Згідно п. 3, 4, 5 ст. 19 ЦПК України, малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розгляд цієї справи не можливий як малозначної справи, або в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного вказаними вище положеннями ЦПК України.

В Єдиному державному реєстрі адвокатів за веб-посиланням https://erau.unba.org.ua, в мережі інтернет, не містяться відомості про те, що Гордєєва О.В. має право на зайняття адвокатською діяльністю, наявні матеріали апеляційної скарги та матеріали цивільної справи таких відомостей також не містять.

Таким чином, з наявних у апеляційного суду документів, не вбачається, що Гордєєва О.В. наділена визначеними законодавством повноваженнями представництва інтересів ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» в Дніпровському апеляційному суді.

Також, пунктом 2 частини 4 статті 356 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подана в електронній формі через підсистему «Електронний суд».

Згідно частини 7 статті 43 ЦПК України, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Відповідно до п. 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17 серпня 2021 року, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Однак, апеляційна скарга та додані до неї додатки не містять відомостей та доказів направлення її копії з доданими до неї додатками позивачу ОСОБА_1 в електронній формі через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за наявності у нього зареєстрованого електронного кабінету, або доказів направлення копії апеляційної скарги, з доданими до неї додатками, у паперовій формі листом з описом вкладення, через відділення поштового зв`язку, в разі відсутності у позивача зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».

Таким чином, апелянтові слід подати до апеляційного суду, докази направлення копії апеляційної скарги, з доданими до неї додатками, позивачу ОСОБА_1 .

Крім того, пунктом 3 частини 4 статті 356 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги додається документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 5 статті 354 ЦПК України визначено, якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення справляється судовий збір.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Апеляційна скарга та додані до неї додатки не містять відомостей та доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, з чого вбачається, що судовий збір апелянтом не сплачено.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру поданою фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Згідно п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання, у тому числі, апеляційної скарги на рішення суду, становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Разом з тим, ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» у вимогах апеляційної скарги просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру моральної шкоди, зменшивши його до 60 000 грн.

Позивачем ОСОБА_1 заявлялось у позові до стягнення з відповідача ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» моральної шкоди в розмірі 245 000 грн, оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та призначено стягнення з ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 120 000 грн, 1% від якої становить 1 200 грн.

ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» просить зменшити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача у зв`язку з ушкодженням здоров`я до 60 000 грн., 1% від зазначеної суми становить 600 грн, що є менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1211,20 грн (3 028 грн. х 0,4).

Враховуючи наведене вище, апелянту слід сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 453,44 грн (1 211,20 грн. х 150% х 0,8) та подати документ який підтверджує його сплату.

Реквізитами для сплати судового збору є наступні: Отримувач коштів - ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37988155, Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. Подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача - UA0004628, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу *101 ____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб); Сплата судового збору, за позовом ___ (назва позивача), на рішення від ____ (Дата оскаржуваного рішення) по справі ____ (Номер справи), Дніпровський апеляційний суд.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані вище обставини перешкоджають відкриттю апеляційного провадження за апеляційною скаргою, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу слід залишити без руху надавши апелянтові десятиденний строк, з дня вручення копії ухвали, усунути встановлені вище недоліки апеляційної скарги наступним шляхом.

Апелянтові слід подати апеляційному суду документи визначені частиною 3 статті 58 ЦПК України, які можуть підтвердити повноваження Гордєєвої О.В. діяти від імені ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» за правилами самопредставництва, або її повноваження на представлення інтересів ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» в апеляційному суді в розумінні частини 2 статті 60 ЦПК України, або, у разі їх відсутності, подати апеляційну скаргу за підписом особи яка наділена визначеними законодавством повноваженнями додавши належні докази які це підтверджують; подати докази направлення іншому учаснику справи - позивачу ОСОБА_1 копії апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами; подати документ про сплату судового збору в розмірі 1453,44 грн за подачу апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2025 року у цивільній справі №185/3021/25 - залишити без руху.

Надати Приватному акціонерному товариству «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» десятиденний строк, з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків вказаним шляхом.

У разі невиконання ухвали і не усунення встановлених недоліків у визначений строк, апеляційна скарга вважатиметься не поданою і буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Агєєв