У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року м. Київ

Справа № 760/9287/24

Провадження № 22-ц/824/9719/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А. М.,

суддів: Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,

сторони: позивач Товариства з обмеженою відповідальністю

«Споживчий центр»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ТОВ «Споживчий Центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 12359,85 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 01 липня 2023 року укладено кредитний договір (оферти) №01.07.2023-100003056. Відповідно до умов договору, позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн строком на 70 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту/залишку кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 900,00 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, у свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 17 квітня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 12359,85 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн, по процентам в розмірі 5459,85 грн та комісії 900 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2025 року Позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість у розмірі 12359,85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 , звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

21 травня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача ТОВ «Споживчий Центр» - Павелка Д.О. надійшла заява про відмову від позову.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, клопотання позивача про відмову від позову, дійшла висновку про закриття провадження у справі, з наступних підстав

Згідно із частиною третьою статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 49 та частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, позивач має право відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Така відмова може бути викладена як у заяві по суті справи, так і в окремій письмовій заяві.

Згідно частин 1, 2 статті 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Заява представника позивача про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України, не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Підстав для відхилення заяви про відмову від позову та неприйняття такої відмови судом апеляційної інстанції не встановлено.

У заяві зазначено, що наслідки відмови від позову, передбачені статтею 256 ЦПК України, стороні відомі та зрозумілі.

Подання заяви про відмову від позову є реалізацією позивачем його диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України (Постанова Верховного Суду від 20.10.2020 року в справі №2-2394/2009).

Відповідно до п. 3 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття відмови ТОВ «Споживчий Центр» від позову із одночасним визнанням нечинним рішення суду першої інстанції та закриттям провадження у справі.

При цьому, колегія суддів роз`яснює, що у відповідності до вимог частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 206, 373, 374, 383, 384, 389 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Визнати нечинним рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2025 року.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна