Справа № 350/678/25
Провадження № 22-ц/4808/1380/25
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

19 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Максюти І.О., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Пуликом М.В. 10 липня 2025 року, повний текст якого складено 21 липня 2025 року в с-щі Рожнятів Івано-Франківської області, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено.

На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а саме апелянтом не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

Як на підставу для звільнення від сплати судового збору апелянт посилається на те, що він є учасником бойових дій.

Однак, зазначена підстава не може свідчити про підстави звільнення апелянта від сплати судового збору у спірних правовідносинах виходячи з наступного.

Пільги щодо сплати судового збору визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Визначення поняття учасника бойових дій закріплено в статті 5 цього Закону, а перелік осіб, які належать до учасників бойових дій - у статті 6. Перелік осіб, які належать до інвалідів війни закріплено у статті 7. Визначення поняття учасника війни - у статті 8, а перелік осіб які належать до учасників війни - у статті 9.

Вказане свідчить про те, що Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» розмежовує поняття учасник бойових дій, інвалід війни та учасник війни, які за своїм правовим статусом не є тотожними, тоді як за змістом пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільненні саме особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи, а не учасники війни.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Разом з тим, у вказаній справі ОСОБА_1 є відповідачем і звернувся до суду із апеляційною скаргою на рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, отже дана справа не стосується захисту його прав з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а стосується прав і інтересів дитини.

З огляду на зазначене, апеляційне провадження по справі не може бути відкрито.

Стаття 356 ЦПК України містить вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Зокрема, до апеляційної скарги мають бути додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України).

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.1.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (що діє в новій редакції) від 08.07.2011 року розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на зазначене, апелянту слід сплатити судовий збір у розмірі 1816, 80 грн.(1211,20*150%).

Отже, апелянту судовий збір у сумі 1816,80 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень вісімдесят копійок) необхідно сплатити на рахунок (IBAN): UA0009612; отримувач ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37951998; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050). При цьому, при заповненні платіжного документа у графі «Код платника» слід зазначити: *;101;__________(ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначити паспортні дані); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Наявність відомчої ознаки: "80" Апеляційні суди, Назва суду: Івано-Франківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

У зв`язку з цим особі, що подає апеляційну скаргу, необхідно надати строк для усунення недоліків - подати суду документ, що підтверджує сплату судового збору, який слід направити до Івано-Франківського апеляційного суду.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У разі, якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та буде повернута апелянту.

На підставі вищевикладеного, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду в апеляційній інстанції без усунення вказаних недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 356, 357 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2025 року, повний текст якого складено 21 липня 2025 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити апелянту для виконання.

В разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін, апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Максюта