Справа № 346/5180/24
Провадження № 2-др/346/17/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Махно Н.В.

з участю: секретаря: Гломби А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙС" про ухвалення додаткового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області було подано заяву представником позивача Поляковим О.В., про ухвалення додаткового рішення, в якому просить ухвалити додаткове рішення у справі № 346/5180/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача витрат нна правничу допомогу в розмірі 6000 гривень.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали по справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у позові підтверджується зокрема договором про надання правничої допомоги №26/07/24-01, згідно якого Адвокатське Бюро "Тараненко та партнери" та Товариство з обмеженою відповідальністю уклали даний договір (т.1 а.с.140-142). Також наявний додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги №26/07/24-01 від 26.07.2024 згідно якого вбачається послуги, кількості годин та вартість послуг в гривнях (т.1 а.с.143). Встановлено, що згідно додаткової угоди № 1 до Договору про надання правничої допомоги №26/07/24-01 від 26 липня 2024 року зазначається, що Адвокатське Бюро "Тараненко та партнери" взяло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу про захист прав та інтересів про справам про стягнення заборгованості за кредитним договором зокрема, й за договором № 708884219 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (т.1.а.с.144-147). Встановлено, що згідно акту прийому-передачі наданих послуг вказано таблицю з перелікоми наданих правових та юридичних послуг у сумі 6000 гривень (т.1 а.с.148).

Водночас, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Однак, в матеріалах справи відсутні докази понесення (оплати) наданої правничої допомоги, а відтак, суд відмовляє у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Тому суд приходить до висновку, слід відмовити у прийнятті додаткового рішення за заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙС" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Відмовити у прийнятті додаткового рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙС", про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Тому суд приходить до висновку, що слід відмовити у прийнятті додаткового рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙС", про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Керуючись ст.ст.137, 247 ч.2, 260 та 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙС", про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя: Махно Н. В.