Справа № 331/2662/25
Провадження № 2/331/2013/2025
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря судового засідання Коростельової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
Запорізького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за сприянням у працевлаштуванні до Бердянського міськрайонного центру зайнятості 05.01.2022 звернулась громадянка ОСОБА_1 . Наказом БМЦЗ від 06.01.2022 № НТ220106 Відповідачу надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю з 05.01.2022, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу, відповідно до пп. 1, 3, 4 ст. 22 та п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Наказом від 18.05.2022 № НТ220518 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію з 18.05.2022, у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п. 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та абз. 18 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792.
Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р. № 5067-УІ, Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України від 13.02.2009 № 60/62, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду, спеціалістами БМЦЗ проведено розслідування страхового випадку, результати якого оформлені актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» від 18.05.2022 року № 150.
Вимогами ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», визначений перелік осіб які відносяться до зайнятого населення, в якій вказано, що особи які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством належать до зайнятої категорії населення.
В порушення ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Відповідач не надала відомості про обставини, що впливали на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення в наслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними підлягає стягненню з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Виходячи з вищевказаного, ОСОБА_1 не мала права на статус безробітної та право на отримання допомоги по безробіттю, так як вона у період з 13.01.2022 по 02.05.2022 була працевлаштована, відносилась до зайнятого населення.
Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 12.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відзив від відповідача до суду не надходив.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, просить справу розглянути без їх участі.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітний це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.
Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (ч. 3 ст. 44 Закону).
Судом встановлено, що за сприянням у працевлаштуванні до Бердянського міськрайонного центру зайнятості 05.01.2022 звернулась громадянка ОСОБА_1 .
Наказом БМЦЗ від 06.01.2022 № НТ220106 Відповідачу надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю з 05.01.2022, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу, відповідно до пп. 1, 3, 4 ст. 22 та п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Наказом від 18.05.2022 № НТ220518 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію з 18.05.2022, у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п. 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та абз. 18 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792.
ОСОБА_1 не мала права на статус безробітної та право на отримання допомоги по безробіттю, так як вона у період з 13.01.2022 по 02.05.2022 була працевлаштована, відносилась до зайнятого населення.
Зазначені накази чинні та відповідачем не оспорені.
Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).
Згідно із частиною другою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застраховані особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Факт працевлаштування ОСОБА_1 у трудових відносинах з КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради, починаючи з 13.01.2022 року, підтверджується довідкою від 17.04.2025 року.
Про зазначений факт відповідач позивача не повідомила.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовної заяви, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 3028 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 76-78, 141, 246, 258 ЦПК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. 1212 ЦК України, суд, -
Позовну заяву Запорізького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 серпня 2025 року.

Суддя Н.В.Фісун