ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5826/25 Справа № 191/2750/23 Суддя у 1-й інстанції - Прижигалінська Т. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

при секретарі Коляді Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини.

Позов мотивовано тим, що з 07.06.2014 року по 21.04.2023 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

За рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 року позивач сплачує аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн. щомісячно. Протягом усього часу з 2022 року та після розірвання шлюбу з відповідачкою, вона не дозволяє йому спілкуватися з дітьми навіть телефоном і чинить йому перешкоди, постійно влаштовує сварки з приводу його бажання спілкуватися з дітьми та виховувати їх, намагається маніпулювати спілкуванням з ними, погрожуючи, що він взагалі може ніколи їх не побачити.

У зв`язку з цим, позивач просить зобов`язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити час та місце для його зустрічей із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : кожної другої п`ятниці місяця з 18.00 год. до 16:00 год. кожної другої неділі місяця та кожної четвертої п`яниці місяця з 18:00 год. до 16:00 год. кожної четвертої неділі місяця, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; кожної першої та третьої суботи місяця з 10:00 год. до 18:00 год. за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; три будь-яких тижні у літню пору року в залежності від періоду шкільних канікул та стану здоров`я дитини за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 та (або) за місцем відпочинку на території України.

Встановити час та місце для його зустрічей із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : кожної першої п`ятниці місяця та кожної третьої п`ятниці місяця з 18.00 год. до 20:00 год. за місцем проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності матері ОСОБА_2 .

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2025 року позов задоволено частково та ухвалено:

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спілкуванні з малолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити способи у вихованні та вільного спілкування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з малолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . у такий спосіб: один раз на тиждень у присутності матері ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою домовленістю, не порушуючи режим дня дітей.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що встановлюючи порядок побачень батька із синами, врахувавши інтереси неповнолітніх дітей, принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, активне та стабільне бажання батька брати участь у вихованні своїх неповнолітніх дітей та спілкуванні з ними, відсутність обставин, які могли б бути підставою для обмеження права батька на спілкування з дітьми, необхідність їх спілкування як з батьком, так і з матір`ю, які не змогли самостійно визначити порядок участі у вихованні дитини, зміст заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про можливість визначення порядку періодичних побачень батька з дітьми, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування щодо запропонованого графіку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині визначення визначення способу у вихованні дітей скасувати та задовольнити його позовні вимоги в цій частині, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що з копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 вбачається, що 07.06.2014 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище: « ОСОБА_6 ».

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.04.2023 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище: « ОСОБА_6 ».

З копії свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Серія НОМЕР_3 , вбачається, що їх батьками є сторони по справі.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4500 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району №207 від 28.09.2023 року було визначено спосіб участі у вихованні та вільного спілкування батька ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , у такий спосіб: один раз на тиждень у присутності матері за попередньою домовленістю, не порушуючи режим дня дітей. ОСОБА_1 виконувати свої обов`язки, приділяти дітям увагу і турботу, виховувати їх, матеріально утримувати. ОСОБА_2 поважати права ОСОБА_1 , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дітьми.

Крім того, відповідно висновку Служби у справах дітей Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, було визначено спосіб участі у вихованні та вільного спілкування батька ОСОБА_1 за малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , у такий спосіб: один раз на тиждень у присутності матері за попередньою домовленістю, не порушуючи режим дня дітей. ОСОБА_1 виконувати свої обов`язки, приділяти дітям увагу і турботу, виховувати їх, матеріально утримувати. ОСОБА_2 поважати права ОСОБА_1 , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дітьми.

Згідно копії Витягу із протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини №9 від 06.09.2023 року, на засіданні комісії начальник Служби у справах дітей Іларіонівської селищної ради Прядка В.Ф. зазначила: «що у дітей є батько і він має право по законодавству бачити їх та спілкуватися, але звернувшись до ОСОБА_1 , наразі діти у такому віці, що спілкування повинно проходити у присутності матері і не порушувати режим дня дітей. Тому запропонувала обом батька дійти згоди щодо годин та місця спілкувань з дітьми..». ОСОБА_1 пояснив, що через графік його роботи він може бачитися із дітьми один раз на тиждень, коди буде вихідний, і згоден у присутності матері на нейтральній території. ОСОБА_2 згодилася на такий графік спілкування.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що встановлюючи порядок побачень батька із синами, врахувавши інтереси неповнолітніх дітей, принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, активне та стабільне бажання батька брати участь у вихованні своїх неповнолітніх дітей та спілкуванні з ними, відсутність обставин, які могли б бути підставою для обмеження права батька на спілкування з дітьми, необхідність їх спілкування як з батьком, так і з матір`ю, які не змогли самостійно визначити порядок участі у вихованні дитини, зміст заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про можливість визначення порядку періодичних побачень батька з дітьми, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування щодо запропонованого графіку.

Проте, колегія суддів в повному обсязі не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У ст. 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Статтею 23 Конвенції, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дітьми (15 травня 2003 року), ратифікованої Україною 20 вересня 2006 року, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Тобто, саме на батьків покладено обов`язок встановити та підтримувати контакт з дітьми та участь у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Під час розгляду справи відповідачем не спростовано наявність у позивача права на особисте спілкування з дітьми, передбачене законодавством, не доведено неспроможність батька, спілкуватися та доглядати за ними самостійно, що могло б перешкоджати нормальному їх розвитку.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною чи забороною спілкуванні з дитиною одного з батьків.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема батько зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини постійно, а не тільки за домовленістю із матір`ю. Не врахування цього при вирішенні спору і встановлення способу спілкування позивача із дитиною виключно за домовленістю із відповідачкою та у її присутності, може протиправно обмежити їх участь у вихованні дитини.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що мати, усвідомлюючи інтереси дітей та виконуючи рішення суду щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, має можливість морально підготувати її до зустрічей з батьком, сприяти встановленню психоемоційного зв`язку батька з малолітньою дитиною.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків вимагатиме від судів ретельної перевірки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v.UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Враховуючи наведені вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід змінити в частині визначення способу у вихованні дітей та визначити наступний спосіб у вихованні та вільного спілкування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з малолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у такий спосіб: кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 до 13.00 години у присутності матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не порушуючи режим дня дітей, за місцем проживання дітей, що на думку колегії суддів буде максимально сприятливий для дітей та жодним чином не порушить права та інтереси ОСОБА_2 .

В решті рішення суду законне та обґрунтоване, а тому підлягає залишенню буз змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2025 року - змінити, в частині визначення способу у вихованні дітей та визначити спосіб у вихованні та вільного спілкування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з малолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у такий спосіб: кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 до 13.00 години у присутності матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не порушуючи режим дня дітей, за місцем проживання дітей.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 29 липня 2025 року.

Повний текст судового рішення складено 31 липня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова