Провадження № 22-ц/812/1377/25 Головуючий суду першої інстанції Сокол Ф.Г.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року м. Миколаїв Справа № 474/100/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Крамаренко Т.В., Локтіонової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2025 року, повне судове рішення складено 04 червня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Сокола Ф.Г., в залі судового засідання в с-ще Врадіївка, за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум житлової субсидії,

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі Головне управління ПФУ в Миколаївській області) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум житлової субсидії.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та отримувала житлову субсидію відповідно до «Положення про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 1995 № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Положення № 848).

23 серпня 2023 року відповідачка звернулася до Головне управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення житлової субсидії та подала декларацію про доходи та витрати осіб. Відповідачці було призначено житлову субсидію з 01 серпня 2023 року по 31 грудня 2023 року.

З урахуванням приписів Постанови Кабінету Міністрів України № 1173 «Про реалізацію протягом опалювального сезону 2023-2024 років експериментального проекту щодо надання додаткової підтримки населенню на придбання твердого пічного побутового палива» ОСОБА_1 виплачено у листопаді 2023р. додаткову підтримку на придбання твердого пічного побутового палива у розмір 8 362.02 грн.

08 квітня 2024 року було проведено перевірку достовірності та повноти інформації домогосподарства про доходи (майновий стан). За результатами верифікацій, проведених Міністерством фінансів України 23 січня 2024 року, отримано інформацію про здійснення відповідачкою або членами її родини протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення, купівлі квартири на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 000 грн, та купівлі земельної ділянки на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 000 грн.

Листом від 23 квітня 2024 року № 1400-0308-8/35413 ОСОБА_1 було повідомлено про припинення виплати житлової субсидії та порядок поновлення виплати субсидії у випадку отримання недостовірної інформації під час проведення верифікації Міністерством фінансів України.

Відповідачка була ознайомлена з обов`язком повідомити позивача про обставини, які можуть вплинути на виплату житлової субсидії, про що зазначено в заяві про призначення та надання житлової субсидії від 23 серпня 2023 року.

ОСОБА_1 було порушено обов`язок щодо повідомлення про проведення операції з купівлі житлового будинку та земельної ділянки на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 000 грн, внаслідок чого позивачем надміру виплачено відповідачці житлову субсидію за період з 01 серпня 2023 року до 31 грудня 2023 року в сумі 5 589.33 грн та додаткову підтримку за період 01 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року в сумі 8 241.83 грн відтак сума переплати становить 13 831.16 грн.

Посилаючись на викладене Головне управління ПФУ в Миколаївській області просило суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь надміру виплачену житлову субсидію за період з 01 серпня 2023 року до 31 грудня 2023 року в сумі 5 589.33 грн та додаткову підтримку за період з 01 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року в сумі 8 362.02 грн.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено факту недобросовісного набуття відповідачкою коштів, яка у заяві про призначення та надання житлової субсидії зазначили своє місце реєстрації як АДРЕСА_1 за якою і просила встановити призначення субсидії. Також не встановлено наявність рахункової помилки зі сторони позивача.

Крім того, позивач, при призначенні вперше субсидії відповідачці, не був позбавлений можливості, шляхом направлення відповідних запитів, з`ясувати відомості, необхідних для призначення житлової субсидії та перевірити вказані відповідачкою у заяві та декларації дані, що передбачено Законом України Про верифікацію та моніторинг державних виплат, Положенням № 848, однак як вбачається з матеріалів справи цього не зробив.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління ПФУ в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі наводить обставини, ідентичні тим, що викладені в позовній заяві.

Наголошує, що оскільки відповідачка не повідомила про обставини, які вплинули на отримання субсидії, що призвело до переплати коштів на загальну суму 13 831.16 грн з неї необхідно стягнути вказані кошти.

Суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що верифікація державних виплат здійснюється в інформаційно-аналітичній платформі шляхом застосування комплексу заходів із збору, проведення аналізу та порівняння параметрів інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації, за кожним реципієнтом з подальшим визначенням відповідності інформації визначеним законодавством вимогам, що впливають на визначення права на отримання та розмір державних виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних.

Постановою № 1173 передбачено надання додаткової підтримки в опалювальному сезоні 2023-2024 років одержувачам пільг і житлових субсидій, які набули право на отримання виплати на придбання твердого пічного побутового палива або отримали відповідну виплату у 2023 році в сумі 8 241.83 грн.

На день розгляду справи відзиву на апеляційну скаргу від відповідачки не надходило.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 23 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Кривоозерського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення та надання житлової субсидії для відшкодування житлово-комунальних послуг з придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, яку просила перераховувати на рахунок відкритий у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» IBAN НОМЕР_1 . Та в цій же заяві підтвердила, що вона проінформована, що у разі виникнення обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, у тому числі у разі придбання майна, товарів чи оплати послуг на суму, що перевищує 50 000 грн, протягом 30 календарних днів письмово повідомити про це уповноваженому органу. На заяві вчинила рукописний запис про те, що членом її сім`ї є також донька ОСОБА_2 , яка проживає з нею.

Також 23 серпня 2023 року ОСОБА_1 подала до Кривоозерського об`єднаного управління Пенсійного фонду України декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у якій зазначила, що усвідомлює, що в разі неподання інформації або подання неповних чи недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, їх доходи, майновий стан і витрати, їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії чи припинено її надання, та в такому разі вона зобов`язується повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії. У декларація зазначила про види доходів за період з 01 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року (дохід від земельної ділянки (паю), аліменти, стипендія отримувана заявницею та донькою у Маринівському професійному аграрному ліцеї).

Відповідно до Рішення про призначення житлової субсидії від 06 вересня 2023 року № 14001-23-1 заявниці ОСОБА_1 призначено субсидію на ЖКП/придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за адресою: АДРЕСА_1 . У рішенні наведено розрахунок субсидії: розмір плати за ЖКП у грн. 184.80; середньомісячний сукупний дохід сім`ї, грн. - 4 459.71; середньомісячний дохід на одного члена сім`ї грн. - 2 229.86; частка середньомісячного сукупного доходу грн. 144.05; частка середньомісячного сукупного доходу % 6.46. Житлову субсидію призначено та її розмір на опалювальний сезон становить: з 01 серпня 2023 року до 31 серпня 2023 року - 4 988.38 та з 01 серпня 2023 року до 31 грудня 2023 року 120.19.

У витягу з Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України «Реєстр застрахованих осіб» «Обробка рекомендацій Міністерства фінансів», «Картка рекомендацій» зазначено наступне: номер запису 6744279; дата завантаження 08 квітня 2024 року; дата здійснення верифікації 21 січня 2024 року; дата опрацювання рекомендації, прийняття рішення 13 червня 2024 року; джерело надходження інформації Міністерство Юстиції України «Державний реєстр речових прав на нерухоме майно»; виявлена невідповідність: протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначення її без звернення, купівля земельної ділянки та квартири (будинку) на суму яка на дату проведення операції перевищує 50 000 грн (за даними мін`юсту); зміст виявленої невідповідності - ідентифікатор рядка щомісячного інформаційного обміну PFUS230993508, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 223, тип об`єкта - житловий будинок, дата реєстрації 03 березня 2023 року, тип документу - договір купівлі-продажу; дата реєстрації звернення за призначенням житлової субсидії 23 серпня 2023 року та дата отримання даних 04 березня 2023 року. Також міститься інформація про Державні соціальні виплати пільг/субсидій: дата вивантаження даних до МФУ 16 грудня 2023 року, дата формування даних з ДСВ до МФУ 15 грудня 2023 року, особа ОСОБА_1 , тип допомоги субсидія, вид допомоги ЖКП; дата реєстрації звернення за призначенням субсидії 23 серпня 2023 року та дата початку дії рішення про отримання субсидії 01 серпня 2023 року, дата кінця дії рішення про отримання житлової субсидії 31 грудня 2023 року, період нарахування з 08.2023 до 08.23, розмір нарахованої субсидії 5 108.57 грн.

У витязі з Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України «Реєстр застрахованих осіб» «Обробка рекомендацій Міністерства фінансів», «Картка рекомендацій» зазначено наступне: номер запису 6767833; дата завантаження 08 квітня 2024 року; дата здійснення верифікації 23 січня 2024 року; дата опрацювання рекомендації, прийняття рішення 13 червня 2024 року; джерело надходження інформації Міністерство Юстиції України «Державний реєстр речових прав на нерухоме майно»; виявлена невідповідність: протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначення її без звернення, купівля земельної ділянки та квартири (будинку) на суму яка на дату проведення операції перевищує 50 000 грн (за даними мін`юсту); зміст виявленої невідповідності - ідентифікатор рядка щомісячного інформаційного обміну PFUS232294873, реєстрацій номер об`єкта нерухомого майна 223, тип об`єкта - земельна ділянка, дата реєстрації 03 березня 2023 року, тип документу - договір купівлі - продажу; дата реєстрації звернення за призначенням житлової субсидії 23 серпня 2023 року та дата отримання даних 04 березня 2023 року. Також міститься інформація про Державні соціальні виплати пільг/субсидій: дата вивантаження даних до МФУ 20 грудня 2023 року, дата формування даних з ДСВ до МФУ 19 грудня 2023 року, особа ОСОБА_1 , тип допомоги субсидія, вид допомоги СГПП; дата реєстрації звернення за призначенням субсидії 23 серпня 2023 року та дата початку дії рішення про отримання субсидії 01 серпня 2023 року, дата кінця дії рішення про отримання житлової субсидії 31 грудня 2023 року, період нарахування з 09.2023 до 09.2023, розмір нарахованої субсидії 120.19 грн.

Начальником відділу з питань відрахувань Кацубо Н. складено довідку про надміру виплачені кошти ОСОБА_1 , без дати, у якій зазначено, що останній виплачено: у серпні 2023 року - 5 108.57 грн; у вересні 2023 року 120.19 грн; у жовтні 2023 року 120.19 грн; у листопаді 2023 року - 8 362.02 грн та у грудні 2023 року 120.19 грн. Всього виплачено у вказаний період 13 831.16 грн Різниця становить - 13 831.16 грн.

В матеріалах позовної заяви наявний лист від 23 квітня 2024 року вх. № 1400-0308-8/35413 на ім`я відповідачки, у якому позивач повідомляв останній про те, що надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється у разі коли настали умови передбачені пункти 2,4,8-10 пункт 14 Положення № 848, зокрема на підставі рекомендацій Мінфіну, отриманих відповідно до Закону України Про верифікацію та моніторингу державних виплат. Та що головним управлінням отримано лист Міністерства фінансів України про здійснення відповідачкою протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення, купівлі земельної ділянки та квартири (будинку) на суму, що перевищує 50 000 грн. Запропоновано відповідачці документально підтвердити чи спростувати надану інформацію. Однак докази направлення вказаного листа відповідачці, його отримання нею відсутні.

До позовної заяви позивачем також надано лист від 09 липня 2024 року вих. № 1400-0403-8/58369 про необхідність повернення на рахунок Пенсійного фонду надміру отриманих коштів у сумі 13 831.16 грн. Однак докази направлення вказаного листа відповідачці, його отримання нею відсутні.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17.

При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц.

Умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій визначає Положення про порядок призначення житлових субсидій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 № 848 (далі Положення № 848).

Пунктом 1 Положення № 848 обумовлено, що це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій, крім іншого, житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік.

Згідно пункту 3 Положення № 848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.

Відповідно до пункту 4 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Згідно пункту 5 Положення № 848 житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1156 "Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії".

Житлові субсидії на придбання твердого та рідкого пічного побутового палива призначаються у разі, коли домогосподарство не отримує комунальну послугу з постачання теплової енергії для централізованого опалення (теплопостачання) та не використовує природний газ або електричну енергію для індивідуального опалення (пункт 6 Положення № 848).

Пунктом 9 Положення № 848 визначено, що контроль за правильністю призначення і виплати житлових субсидій здійснює Нацсоцслужба та її територіальні органи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 14 Положення № 848 (в редакції на час звернення відповідачки за призначенням субсидії) житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:

будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив на суму, яка на дату проведення операції, перевищує 50 тис. гривень;

купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному в пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування);

платіж (платежі), що випливає з правочинів, за якими передбачено набуття майнових прав на нерухоме майно та/або транспортні засоби (механізми) (крім об`єктів спадщини та дарування);

внески до статутного (складеного) капіталу товариства, підприємства, організації;

благодійну діяльність (виключно у вигляді сплати коштів);

надання поворотної/безповоротної фінансової допомоги, позики.

Житлові субсидії призначаються у разі купівлі квартири (будинку) протягом шести місяців після продажу іншої квартири (будинку), що були єдиним житловим приміщенням у власності особи, на підставі підтвердних документів, і доходи від такого продажу не враховуються у сукупний дохід домогосподарства;

В силу пункту 24 Положення № 848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Приписами пунктом 56 Положення № 484 визначено, що уповноважені органи мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням.

Згідно абз.3, 4 пункту 119 Положення № 484 за рішенням уповноваженого органу надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється, у тому числі за поданням управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг у разі, коли: у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; громадянин не повідомив уповноваженому органу про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» органи, які здійснюють державні виплати, мають право проводити додаткові перевірки інформації, наданої реципієнтами під час звернення за державними виплатами та опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, а також приймати рішення щодо припинення або продовження державних виплат реципієнтам за результатами опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року в справі № 727/5743/15-ц у пунктах 19-21 виснувала, «…що сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Суди першої й апеляційної інстанцій дійшли необґрунтованого висновку про те, що надмірно перерахована (виплачена) субсидія є шкодою. Застосування до спірних правовідносин приписів статей 1166 і 1231 ЦК України є помилковим. Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, пенсії, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України). Отже, не може бути повернута сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії зокрема тоді, якщо позивач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку особи як набувача субсидії. Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо…».

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

За змістом частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Відповідно до частини 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Тобто, суд вирішує питання про незаконність набуття права власності, у всіх випадках, окрім, коли така незаконність прямо не випливає із закону. Такими випадками може бути імперативна заборона закону на відчуження певних видів майна. Суд може встановлювати такі обставини, надавати їм оцінку, але спору про перехід права і титул власності, який може бути вирішений на користь будь-якої із сторін, немає. Пряме застосування судом частини 2 статті 328 ЦК України в такому разі має охоронне значення.

Добросовісність як презумпція матеріального права має процесуальне значення та впливає на розподіл доказування.

Враховуючи приписи частини 1 статті 1212 ЦК України та статті 1215 ЦК України, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Rysovskyy v. Ukraine» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» від 05 січня 2000 року, «Oneryildiz v. Turkey» від 18 червня 2002 року, «Megadat. com SRL v. Moldova» від 08 квітня 2008 року, «Moskal v. Poland» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Lelas v. Croatia» від 20 травня 2010 року і «Toscuta and Others v. Romania» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Oneryildiz v. Turkey» від 18 червня 2002 року та «Beyeler v. Italy» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Слід зазначити, що в матеріалах цієї справи відсутні відомості про те, що відповідачка, подаючи заяву про призначення субсидії мала на меті навмисно подати недостовірні відомості або приховати відомості щодо придбання 03 березня 2023 року нерухомого майна (п`ять місяців до звернення), що вплинули на встановлення права на призначення субсидії, тобто відсутній прямий умисел щодо введення в оману органу державної влади.

Подаючи заяву та декларацію про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу ОСОБА_1 була ознайомлена, зокрема, з пунктом, де зазначено: «У разі виникнення обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміна у складі осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку; зміна переліку отриманих житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплата послуг на суму, що перевищує 50 ти. Грн, заборгованість понад три місяці за виконавчим провадженням про стягнення аліментів ), а також у разі отримання одноразового доходу в сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, зобов`язується протягом 30 календарних днів письмово повідомити про це уповноваження органу.»

Саме на ознайомлення відповідачки з цим пунктом посилається позивач, стверджуючи про недобросовісність набувача житлової субсидії, мотивуючи тим, що відповідачка не повідомила про обставину придбання нерухомого майна, що сталася більше ніж за п`ять місяців до звернення. Такі доводи містяться й у апеляційній скарзі.

Між тим, зміст тексту зазначеного пункту свідчить про те, що особа, яка звернулася за отриманням житлової субсидії, у справі, що переглядається - ОСОБА_1 , повинна повідомити про перелічені обставини, які виникнуть після нарахування такого субсидії.

Отже, в цьому спорі відсутня обов`язкова умова для застосування пункту 119 Положення № 484 зазначення заявником недостовірних відомостей.

Саме позивач допустив порушення чинного законодавства і безпідставно призначав державну соціальну допомогу, більше того, позивачем не доведено, що у відповідача відбулися матеріальні зміни.

Отже зі сторони відповідачки відсутня недобросовісність, а відтак і підстави відповідно до статті 1215 ЦК України для стягнення з неї незаконно призначеної державної соціальної допомоги.

Грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги надані позивачем відповідачці добровільно та на підставі необхідних для цього документів, тому підстави для стягнення з відповідачки надмірно отриманих коштів відсутні.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 5 липня 2023 року (справа №912/2797/21) виснувала, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З урахуванням викладених вище обставин справи та норм матеріального права колегія суддів вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт недобросовісності з боку відповідачки ОСОБА_1 при подачі заяви про призначення субсидії, внаслідок чого їй було надміру виплачена субсидія, а тому визначена до стягнення позивачем сума поверненню не підлягає, що свідчить про законність рішення суду першої інстанції.

Вирішуючи спір між сторонами у справі суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Такий висновок також узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 березня 2020 року у справі № 234/9643/19.

Доводи апеляційної скарги фактично є ідентичними тим, що були викладені в позовній заяві і вони були предметом перевірки судом першої інстанції, який дійшов обґрунтованого та законного висновку.

Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено. Отже, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не встановлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Hirvisaari v. Finland», пункт 32.)

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Згідно із підпунктом "в" пунктом 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, встановлено дискреційне повноваження суду зазначити в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2 статті 141 ЦПК України).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, то судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.В. Крамаренко

О.В. Локтіонова

Повне судове рішення складено 31 липня 2025 року.