Справа № 347/451/25
Провадження № 2/347/405/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

секретаря Сумарука І.П.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

05.03.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №102377524, відповідно до п.2.1 умов якого кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно умов договору загальна сума кредиту становить 10000 грн. строком на 29 днів з 30.11.2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 29.12.2021 року.

Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема, через сайт товариства та/або мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого останнє набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Зокрема, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 43350 грн., з яких 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 32350 грн. сума заборгованості за відсотками та 1000 грн. заборгованість за комісією.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала своїх зобов`язаннь. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.

У зв`язку з вище наведеним, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просив стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором №102377524 від 30.11.2021 року в розмірі 43350 грн., з яких 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 32350 грн. сума заборгованості за відсотками та 1000 грн. заборгованість за комісією, а також понесені судові витрати в розмірі 3028 грн. оплаченого судового збору.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Позиція учасників в судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, однак в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі їх представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову визнала, та зазначила, що дійсно брала кредитні кошти, для власних потреб. Проте у зв`язку з воєнним станом, не погасила заборгованість. Проте відповідач вивлосвила сумнів щодо правильності нарахованих позивачем відсотків.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 12.03.2025 року позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 24.04.2025 року.

24.04.2025 року у зв?язку із відрядженням судді, судове засідання відкладено на 03.06.2025 року.

Ухвалою від 03.06.2025 року у зв?язку із витребуванням доказів, судове засідання відкладено на 31.07.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 30.11.2021року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №102377524, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у гривні у розмірі 10000 грн. строком на 29 днів, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 29.12.2021 року(а.с.4-8).

Згідно копії графіка платежів за договором (зворот а.с.8) та копії Паспорта споживчого кредиту (а.с.9), загальна вартість кредиту складає 15350 грн., з яких: 10000 грн. сума кредиту, 4350 грн. проценти за користування кредитом та 1000 грн. комісія.

Копією платіжного доручення №35912284 від 30.11.2021 року підтверджується факт перерахування позивачем ТОВ «Мілоан» відповідачу ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10000 грн. (а.с.10).

16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан`та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого останнє набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, який є невід?ємною частиною договору (а.с.12-13), що підтверджується копією договору та стверджується також копією Акта прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді від 16.07.2024 року (а.с.14).

Згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року, ТОВ «ФК ЄАПБ» передано право вимоги до боржника ОСОБА_1 , заборгованість якої складає 43350 грн., з яких 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 32350 грн. сума заборгованості за відсотками та 1000 грн. сума заборгованості за комісією (а.с.15).

Відповідно до копії Відомості про щоденні нарахування та погашення, наданої ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №102377524 ОСОБА_1 , з 30.11.2021 року по 29.12.2021 року відсотки нараховувались згідно п.1.5.2. договору у розмірі по 150 грн. за кожен день, а починаючи з 30.12.2021 року по 24.02.2022 року відсотки нараховувались згідно п.1.5.3. договору у розмірі по 500 грн. за кожен день (а.с.16).

Згідно копії виписки по картці наданої АТ «А-Банк» на вимогу суду в порядку витребування доказів від 07.06.2025 року встановлено, що 30.11.2021 року на картку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № НОМЕР_1 було зараховано переказ грошових коштів у розмірі 10000 грн., і протягом 30.11.2021 року по 03.12.2021 року по вказаному картковому рахунку відбувався рух коштів (зняття готівки, поповнення, розрахунок) (а.с.61-65).

А згідно копії Довідки про закриття картки/рахунку від 07.06.2025 року, залишок коштів на картці у розмірі 6,64 грн. 27.01.2023 року переведено в рахунок поповнення мобільного, а сам рахунок по картці № НОМЕР_2 із залишком коштів 0,00 грн. було закрито (а.с.66).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань за договором споживчого кредиту, право вимоги по якому згідно укладеного договорору факторингу перейшло до нового кредитора (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та ЗУ « Про електронну комерцію», ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг».

Як передбачено ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку , а також, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини.

У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Таким чином, суд доходить висновку, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст.ст. 1077-1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що 30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та позичальником ОСОБА_1 було укладено Договір №102377524, відповідно до умов якого Кредитодавець надав позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Того ж дня, 30.11.2021 року на рахунок відповідача кредитором було перераховано грошові кошти у розмірі 10000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №35912284 (а.с.10).

Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір.

Всупереч умов кредитного договору №102377524 від 30.11.2021 року відповідач ОСОБА_1 не виконала свої зобов?язання і фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку кредитору повернуті не були.

Первісний кредитор ТОВ «Мілоан» відступило своє право грошової вимоги до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», згідно Договору факторингу 16072024 від 16.07.2024 року.

А відтак, ТОВ «ФК «ЄАПБ» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за укладеним ним Договором №102377254 від 30.11.2021 року, заборгованість якого на дату відступлення права вимоги (16.07.2024 року) складає 43350 грн., з яких 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 32350 грн. сума заборгованості за відсотками та 1000 грн. сума заборгованості за комісією (а.с.15).

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до копії Відомості про щоденні нарахування та погашення, наданої ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №102377524 ОСОБА_1 , з 30.11.2021 року по 29.12.2021 року відсотки нараховувались згідно п..1.5.2. договору у розмірі по 150 грн. за кожен день, а починаючи з 30.12.2021 року по 24.02.2022 року відсотки нараховувались згідно п..1.5.3. договору у розмірі по 500 грн. за кожен день (а.с.16).

Проте, суд зауважує, що Договір №102377524 від 30.11.2021 року не містить пункту 1.5.3., а тому нараховані згідно цього пункту відсотки суперечать умовам договору та є неправомірними, що є підставою для відмови позову в цій частині.

Таким чином, загальна сума заборгованості за вказаним договором становитиме 15350 грн., з яких 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4350 грн. сума заборгованості за відсотками за період з 01.12.2021 року по 29.12.2021 року та 1000 грн. сума заборгованості за комісією.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі нею не наведені.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за Договором про споживчий кредит №102377524 від 30.11.2021 року у розмірі 15350 грн.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1072,21 грн. (15350 х 100% : 43350 = 35,41; 3028 : 100% х 35,41 = 1072,21).

На підставі статей 11, 207, 526, 549, 598, 599, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за кредитним договором №102377524 в розмірі 15350 (п?ятнадцять тисяч триста п?ятдесят) грн., з яких 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4350 грн. сума заборгованості за відсотками за період з 01.12.2021 року по 29.12.2021 року та 1000 грн. сума заборгованості за комісією, а також понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1072,21 (одна тисяча сімдесят дві) грн. 21 коп. сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.07.2025 року.

Суддя Ю.С. Кіцула