Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/2926/25
Провадження № 2/553/1403/2025
У Х В А Л А

Іменем України

07.08.2025м. Полтава

Суддя Подільського районного суду м.Полтави Ткачук Ю.А. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та поділ майна подружжя,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, в якому просить:

-розірвати шлюб, зареєстрований 14.06.2019 року між нею та відповідачем;

-визначити місце проживання дітей, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 , а місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 ;

-у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_1 на транспортний засіб AUDI Q7, 2016 року випуску;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію частини вартості автомобіля AUDI Q7, 2016 року випуску у сумі 496907 грн;

-у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_2 на транспортний засіб Mini Cooper, 2014 року випуску;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію частини вартості автомобіля Mini Cooper, 2014 року випуску у сумі 171132,50 грн.

Згідно ч.6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

06.08.2025 на адресу суду надійшла відповідь про реєстрацію місця проживання відповідача, та за наявними обліками Реєстру територіальної громади Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже справа підсудна Подільському районному суду м.Полтави на підставі ч.1 ст. 27 ЦПК України.

Разом з тим, дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, згідно змісту позовних вимог позивач просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Нормою ст. 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, зазначене питання вирішується судом або органом опіки та піклування, в разі якщо між сторонами існує спір.

З тексту позовної заяви не вбачається, що питання щодо визначення місця проживання дітей між сторонами добровільно не вирішено.

При цьому, позивач в позовній заяві не зазначила в чому спірність правовідносин, що склалися між сторонами щодо визначення місця проживання їх малолітніх дітей, чим це підтверджується і чому не може бути вирішено сторонами у позасудовому порядку.

Таким чином, позивачем позовні вимоги в цій частині жодним чином не обґрунтовані.

Виходячи з наведеного, позивачеві необхідно визначитися зі своїми позовними вимогами, навести обґрунтування цих позовних вимог та зазначити докази на підтвердження кожної обставини.

Положеннями ч. 5 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, позивачем в позовній заяві не зазначено та не надано доказів, щодо місця реєстрації та фактичного місця проживання дітей на час звернення до суду з позовом.

Також, відповідно до ч. 4, 5 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо, зокрема, місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Також у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) вказано, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Однак, в порушення вказаних норм закону позивачем не додано до позовної заяви висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей.

В позовній заяві позивач просить у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за нею право особистої приватної власності на транспортний засіб AUDI Q7, 2016 року випуску та стягнути з неї на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію частини вартості автомобіля AUDI Q7, 2016 року випуску у сумі 496907 грн.

Верховний Суд України в пункті 25 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 роз`яснив, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 року (справа № 209/3085/20) зауважує, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації)

Отже, оскільки позивач заявляє вимогу про визнання за собою права особистої приватної власності на транспортний засіб AUDI Q7, 2016 року, таким чином фактично просить припинити право відповідача на частку у спільній власності, позивач має попередньо внести на депозитний рахунок кошти, які б забезпечували отримання відповідачем грошової компенсації.

Крім того, позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами ж є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Зазначаючи в позовній заяві вимогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію частини вартості автомобіля AUDI Q7, 2016 року випуску у сумі 496907 грн, позивач створює парадоксальну ситуацію, якою поєднує сторону позивача та відповідача в одній особі, що не передбачено ЦПК України.

Отже, позивачу слід привести свої позовні вимоги в цій частині, відповідно до вимог чинного законодавства.

Також, в порушення пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України, позивачем в позовній заяві не зазначено ціну позову.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви позивачем додано платіжну інструкцію від 09.07.2025 про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Згідно з положеннями п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2011 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі Постанова), подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Враховуючи вищезазначене суд доходить висновку, що позивачем сплачено судовий збір лише за однією вимогою, у той час як позов містить три самостійні вимоги з різними предметами спору, а саме: про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та поділ майна подружжя.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подачу до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подачу позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подачу до суду даного позову, враховуючи кількість позовних вимог, позивачу необхідно доплатити судовий збір ще за одну позовну вимогу немайнового характеру, та після визначення ціни позову, за позовну вимогу про поділ майна при розірванні шлюбу.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 3 ст. 185 цього Кодексу якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 185, 258 - 261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та поділ майна подружжя - залишити без руху, про що повідомити позивача та встановити позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків заяви.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Ю. А. Ткачук