Провадження № 2/537/970/2025
Справа № 537/1830/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.07.2025 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Мурашової Н.В.,
за участі секретаря Дьяченко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Кременчук справу за позовом Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,
Зміст заявлених вимог.
21 березня 2025 року Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовною заявою, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_3 , в якій просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особисті рахунки дітей у відділенні Державного Ощадбанку України.
В обґрунтування позовних вимог зазначили, що на первинному обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з 20 лютого 2024 року перебувають діти позбавлені батьківського піклування: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач ОСОБА_3 є матір`ю малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Відомості про батька дітей у свідоцтві про народження зазначені зі слів матері на підставі ч.1 ст.135 СК України. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.03.2024 №674 малолітнім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку із винесенням Крюківським районним судом м. Кременчука 01 лютого 2024 року вироку про визнання ОСОБА_3 , матері малолітніх дітей та відповідача по справі, винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. З 03 червня 2024 року діти виховуються в прийомній сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконавчого комітету Зінківської міської ради Полтавської області від 30.05.2024 №257. 05 листопада 2025 року до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулася ОСОБА_3 , яка 25.10.2024 року звільнилася з Надержинщинської виправної колонії №65, з наміром повернути малолітніх дітей на виховання в свою родину. Спеціалістами служби було роз`яснено ОСОБА_3 процедуру повернення дітей та надано термін до 26.12.2024 року надати документи для вирішення питання про доцільність/недоцільність передачі малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їй на виховання. Станом на 11.02.2025 року ОСОБА_3 із заявою про передачу їй на виховання дітей не зверталася, документів не надала. На запрошення в телефонному режимі спеціаліста служби у справах дітей для з`ясування позиції щодо позбавлення її батьківських прав, ОСОБА_3 не з`явилася, зазначила, що вона зайнята побутовими питаннями. За інформацією відділу Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Зінківської міської ради Миргородського району ОСОБА_3 один раз телефонувала з питання визначення форми спілкування з дітьми, стосовно чого їй була надана відповідна консультація, після чого ОСОБА_3 на зв`язок не виходила. За час перебування малолітніх дітей у прийомній сім`ї, ОСОБА_3 не цікавилася життям дітей, не брала участі у їх вихованні, житті та утриманні. Діти про матір не згадували та не висловлювали бажання повернутися до неї. У прийомній родині з дітьми склалися теплі та довірливі відносини. Прийомна мати ОСОБА_5 уклала декларацію з лікарем-педіатром ОСОБА_6 , діти щеплені за віком, постійно проходять медичний огляд і відвідують лікаря за потребою. Відповідач ОСОБА_3 не зверталася до медичного закладу з приводу стану здоров`я та розвитку своїх дітей, не цікавиться навчанням ОСОБА_7 , яка навчається у першому класі Зінківського опорного ліцею №1 Зінківської міської ради, батьківські збори не відвідувала, на зв`язок з класним керівником не виходила. Не зверталася також до закладу дошкільної освіти №2 Зінківської міської ради Полтавської області, який відвідує її малолітній син ОСОБА_8 , з питанням стосовно розвитку, здобутків дитини. Враховуючи те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, немає наміру виховувати та утримувати малолітніх дітей, виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . З огляду на наведене, Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування звернувся до суду за захистом прав малолітніх дітей.
Рух справи.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.03.2025 року відкрито провадження у справі за позовом Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 08.05.2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.
Позиції учасників справи в судовому засіданні.
Представник позивача Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування Сидорова А.Ю. в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням. З заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, причини неявки не повідомила.
Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Обставини, встановлені судом.
Відповідач ОСОБА_3 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане повторно 30 березня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 15 квітня 2017 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис №554) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно 30 березня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 26 квітня 2019 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис №555).
Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.02.2024 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк один рік.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.03.2024 року малолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

На виконання рішення виконавчого комітету Зінківської міської ради Полтавської області від 30 травня 2024 року №257 «Про створення прийомної сім`ї та влаштування до неї дітей» Відділ «Служби у справах дітей та сім`ї» виконавчого комітету Зіньківської міської ради влаштував до прийомної сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на виховання та спільне проживання малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_1

25 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_3 звільнилася з державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2024 року, що підтверджується довідкою про звільнення серії ПОЛ №02631.

05 листопада 2024 року ОСОБА_3 звернулася до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району з повідомленням про намір повернути дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на виховання у свою родину, зобов`язувалася зібрати необхідні для цього документи та створити належні умови для проживання дітей. ОСОБА_3 було роз`яснено про вирішення питання про доцільність позбавлення її батьківських прав в разі не подання документів на повернення дітей.

За повідомленням прийомних батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , під час перебування дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_9 у їх родині, мати дітей ОСОБА_3 не цікавилася життям дітей, участі у вихованні та їх утриманні не приймала. Діти про матір не згадували та не виявляли бажання повернутися до неї.

За повідомленням Комунального некомерційного підприємства «Зіньківський центр первинної медико-санітарної допомоги Зінківської міської ради Полтавської області від 08.01.2025 року №01-23/18 прийомна матір ОСОБА_5 уклала декларації про вибір лікаря, що надає первинну медичну допомогу на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з лікарем-педіатром ОСОБА_6 . Діти щеплені за віком. Зі слів педіатра діти постійно проходять медичний огляд і відвідують лікаря за потребою. На теперішній час прийомні батьки дотримуються рекомендацій лікаря та медичних приписів. Станом на 08.01.2025 року мати ОСОБА_3 не зверталася до медичної установи з приводу стану здоров`я та розвитку своїх дітей.

За повідомленням Зінківського опорного ліцею №1 Зінківської міської ради від 20.01.2025 року №01-32/16, ОСОБА_2 навчається у 1-Б класі з 01.09.2024 року. За цей час мати ОСОБА_3 батьківські збори не відвідувала, навчанням дитини не цікавилася, на зв`язок з класним керівником не виходила.

За повідомленням Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №2 «Сонечко» Зінківської міської ради Полтавської області від 24.01.2025 року №4 їх заклад відвідує ОСОБА_1 . Мати дитини ОСОБА_3 за час перебування дитини у садочку, не зверталася з питанням розвитку, здобутків сина.

За таких обставин, рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06.03.2025 року №568 затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58)

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні, навчанні, лікуванні та утриманні своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з ними; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти.

Наведене свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, відсутністю будь-якого інтересу до своїх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, суд зазначає наступне.

Відповідач ОСОБА_3 проживає окремо від дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, та приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в частковому відношенні до її заробітку, а саме щомісяця в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особисті рахунки дітей у відділенні Державного Ощадбанку України, починаючи з дня подання позову і до повноліття дітей.

Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу.

З огляду на наведене, позов Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування в інтересах дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 5-19, 76, 77, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але для кожного не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особисті рахунки дітей у відділенні Державного Ощадбанку України, починаючи з дня пред`явлення позову 21 березня 2025 року і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Інформація про сторони:

позивач: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування, , місцезнаходження: Полтавська область, м. Кременчук, площа Перемоги, буд.2;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 18.11.2016 року Крюківським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день складення його повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складений 07.08.2025 року.

Суддя Мурашова Н.В.