Провадження №2/760/2170/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Омельяненко С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Кредитна спілка «КС Володар», ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування акту про передачу майна стягувачу,

В С ТА Н О В И В:

У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 24.06.2020 Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено рішення у справі №761/47759/19, яким на її користь з Кредитної спілки «КС Володар» стягнуто заборгованість в розмірі 8 832 759,73 грн., що складається з: 283 940,13 грн неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28.12.2015; 35 479,29 грн. несплачених відсотків на внесок по договору №ДВ-815 від 28.12.2015; 20 630,39 грн. 3% річних на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28.12.2015; 57 927,51 грн. інфляційних витрат на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28.12.2015; 7 530 092,25 грн. пені на підставі ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28.12.2015; 27 135,89 грн. неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28.12.2015; 54,42 грн. несплачених відсотків на внесок по договору №ДВ-816 від 28.12.2015; 2 375,31 грн. 3% річних на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-816 від 28.12.2015; 8 132,85 грн. інфляційних витрат на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-816 від 28.12.2015; 866 991,69 грн. пені на підставі ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-816 від 28.12.2015.

18.08.2020 Шевченківським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 761/47759/19, на підставі якого постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А.В. від 08.09.2020 було відкрито виконавче провадження (ВП НОМЕР_2) з примусового виконання вищевказаного судового рішення. У рамках цього виконавчого провадження було звернуте стягнення на нерухоме майно боржника, а саме: нежилі приміщення з №1 по №24, №1 групи приміщень №57, загальною площею 498,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 000).

У подальшому, як стало відомо з матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_2, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 12.04.2021 було зареєстровано перехід права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна до ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва від 12.04.2021, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. за реєстровим №1016.

У свідоцтві зазначено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кірюхова Н.С. посвідчує, що ОСОБА_2 належить на праві власності майно, що складається з: нежилих приміщень з №1 по №24, №1 групи приміщень №57, загальною площею 498,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказане майно не реалізовано/торги не відбулися і стягувач ОСОБА_2 виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало Кредитній спілці «КС Володар» (). Вказане свідоцтво оформлено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. на підставі акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, складеного приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. 09.04.2021.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 був стороною (стягувачем) у виконавчих провадженнях НОМЕР_3 та №62963126, з примусового виконання рішень про стягнення на його користь коштів з Кредитної спілки «КС Володар», виконання яких здійснювалося приватним виконавцем Лановенко Л.О. Згідно відомостей, які містяться на сайті ДП «СЕТАМ» за адресою https://setam.net.ua/auction/463906 25.01.2021 було опубліковано оголошення про виставлення на торги лоту №434241, характеристика лоту: «нежилі приміщення з №1 по №24, №1 групи приміщень №57, загальною площею 498,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 », провадження НОМЕР_3. Відповідно до відомостей, що містяться на сайті автоматизованої системи виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) сторонами виконавчого провадження НОМЕР_3, яке вела приватний виконавець Лановенко Л.О. були: стягувач - ОСОБА_2 , боржник - Кредитна спілка «КС Володар» (). Згідно відомостей, що містяться на сайті ДП «СЕТАМ» лот №434241 - є третіми електронними торгами вказаного вище нерухомого майна в межах виконавчого провадження НОМЕР_3, при цьому: перші електронні торги (https://setam.net.ua/auction/449878) - лот №448965, дата проведення аукціону 25.11.2020 не відбулись, другі електронні торги (https://setam.net.ua/auction/457429) - лот №457637, дата проведення аукціону 11.01.2021 не відбулись. Згідно відомостей, що містяться на сайті ДП «СЕТАМ» за адресою https://setam.net.ua/auction/463906 заплановані на 24.02.2021 треті електронні торги по лоту №464241 не відбулись, оскільки від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція, про що складено протокол №527283 проведення електронних торгів. Тобто 25.02.2021 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. володіла інформацією про те, що треті електронні торги не відбулись, та вже 25.02.2021 була забов`язана вчинити дії - запропонувати стягувачу - ОСОБА_2 вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна.

Вказала, що лише 07.04.2021, тобто через 28 робочих днів з дня, коли відповідач у справі зобов`язаний був запропонувати стягувачу ОСОБА_2 вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, ОСОБА_2 виявив бажання його залишити та вніс на рахунок відповідача у справі 836 952,50 грн, в якості «оплати різниці вартості нереалізованого майна боржника ВП №629631 боржник Кредитна спілка «КС Володар».

Відповідач у справі порушив строки та порядок передачі стягувачу нереалізованого на третіх електронних торгах майна боржника Кредитної спілки «КС Володар». Крім того, позивач зазначив, що перед складанням акту про передачу майна стягувачу, виконавець забов`язаний винести постанову про передачу майна стягувачу. Така постанова разом з актом приватного виконавця, є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. Як свідчить зміст оформленого 12.04.2021 приватним нотаріусом КМНО Кірюховою Н.С. свідоцтва, воно винесене приватним нотаріусом лише на підставі акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 09.04.2021. Відсутність у свідоцтві будь - якого посилання на постанову про передачу майна стягувачу, дає підстави вважати, що відповідачем така постанова не виносилась, а тому у відповідача не було підстав для складання оспорюваного акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 09.04.2021, а тому він не відповідає вимогам чинного законодавства і повинен бути скасований.

Також зазначила, що дії відповідача по складанню оспорюваного акту та сам акт безпосередньо зачіпають та порушують права позивача як кредитора Кредитної спілки «КС Володар» та стягувача у виконавчому проваджені НОМЕР_2, оскільки в межах даного виконавчого провадження вказане нерухоме майно «нежилі приміщення з №1 по №24, №1 групи приміщень №57,загальною площею 498,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 » приватним виконавцем Івановим А.В. 29.10.2020 було арештоване та описане, про що було складено відповідну постанову.

У подальшому з метою реалізації арештованого та описаного майна Кредитної спілки «КС Володар» та направлення отриманих від реалізації майна коштів в погашення боргу перед ОСОБА_1 вказане нерухоме майно було виставлено приватним виконавцем Івановим А.В. на електронні торги, про що свідчать відомості з сайту ДП «СЕТАМ» (лот №470967, https://setam.net.ua/auction/470669.

Тобто, оспорюваний акт приватного виконавця Лановенко Л.О. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, що складений 09.04.2021, за яким ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу Кредитної спілки «КС Володар» передано у власність майно: нежилі приміщення з №1 по №24, №1 групи приміщень №57, загальною площею 498,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , складений приватним виконавцем Лановенко Л.А. з порушенням порядку та строків, встановлених ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», а тому він повинен бути скасований.

10.06.2021 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.06.2021 у відкритті провадження у справі відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 20.07.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15.06.2021 року про відмову у відкритті провадження скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

12.08.2022 протоколом передачі судової справи раніше призначеному складу суду справу передано у провадження судді Усатовій І.А.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.09.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку cпрощеного позовного провадження.

14.10.2022 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кокольського С.І. надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні та про витребування доказів.

01.11.2022 від приватного виконавця виконачого округу м. Києва Лановенко Л.О. надійшла заява про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, 01.11.2022 відповідачем було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого приватний виконавець категорично не погоджується з даними твердженнями та зазначає, що згідно ч.7,8 ст.61 ЗК «Про виконавче провадження», у разі якщо стягувач протягом 10 днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. 25.02.2021, після того, як треті електронні торги не відбулися, у зв`язку з відсутністю цінової пропозиції від жодного учасника торгів, приватним виконавцем було сформовано та надіслано ОСОБА_2 пропозицію про залишення за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості рекомендованим поштовим відправленням №22. Проте, вищезазначений лист повернувся на адресу приватного виконавця, стягувач ОСОБА_2 був повідомлений в телефонному режимі про результати третіх торгів та пропозицію, щодо залишення нереалізованого майна в рахунок погашення заборгованості.

29.03.2021 ОСОБА_2 особисто ознайомився з вищевказаним клопотанням та отримав його наручно. Після чого, 07.04.2021 до приватного виконавця надійшла заява від 06.04.2021 про бажання залишити за собою нереалізоване майно, а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 Об`єкт нерухомого майна: нежилі приміщення з №1 по №24, №1 групи приміщень №57,загальною площею 498,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що на підставі ч.9 ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження» 09.04.2021 приватним виконавцем було винесено постанову та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу НОМЕР_3. Разом з тим, зазначив, що позивачем жодним чином не обґрунтовано та не надано будь - яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того факту, що вона має будь - який майновий інтерес відносно нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень з №1 по №24, №1 групи приміщень №57, загальною площею 498,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (яка на момент її примусової реалізації належала на праві власності боржнику Кредитній спілці «КС Володар») та яким саме чином порушено її майнові права та інтереси при реалізації вищезазначеної квартири.

Вказав, що при подачі позову ОСОБА_1 було залучено тільки приватного виконавця, в той час як приватний виконавець має бути співвідповідачем у даній справі, разом з власником майна, а саме ОСОБА_2 . Тобто, позивачем невірно обрано суб`єктивний склад відповідачів та інших учасників даної справи, що є підставою у відмові задоволення позовної заяви. Крім того вказував, що пільга щодо звільнення споживачів від сплати судового збору на підставі закону не поширюється на позивача у цьому випадку.

23.11.2022 надійшла відповідь на відзив, в якій просили позов задовольнити з наведених у ньому підстав, посилаючись на необґрунтованість поданого відзиву відповідачем. Крім того, просили залучити в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Кредитну спілку «КС Володар» та ОСОБА_2

15.12.2022 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначив, що всі твердження приватного виконавця зазначені у відзиві підтверджуються належними доказами, а твердження ОСОБА_1 є надуманими, не доведеними та такими, що не підлягають дійсності.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31.03.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні відмовлено.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31.03.2023 клопотання про витребування доказів задоволено.

25.05.2023 надійшла заява відповідача про долучення доказів у справі №760/15260/21.

Ухвалою суду від 22.04.2025 до участі у справі залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) та Кредитну спілку «КС Володар» (, адреса: м. Харків, вул. Ключківська. 192).

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.12.2015 між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою «КС Володар» укладено два договори про залучення внесків (вкладів) члена кредитної спілки на депозитні рахунки: Договір №ДВ-815 «Стандарт» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 28.12.2015 в сумі 283 940,13 грн., строк повернення внеску - не раніше 28.06.2017 та Договір №ДВ-816 «До запитання» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 28.12.2015 в сумі 27 135,89 грн., строк повернення внеску - не раніше 28.12.2016 року. На виконання умов договору ОСОБА_1 внесено до каси Кредитної спілки «КС Володар» вказані внески.

Позивачка зазначила, що у зв`язку із закінченням строків розміщення внесків по Договору №ДВ-815 та №ДВ-816 від 28.12.2015 ОСОБА_1 зверталась до Кредитної спілки «КС Володар» щодо повернення внесків по даним договорам, а також виплати відсотків. Однак, вказані вимоги були проігноровані, вказані внески та нараховані відсотки не були повернуті ..

24 червня 2020 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі №761/47759/19 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» та стягнуто із Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 8 832 759,73 грн., що складається з: 283 940, 13 грн. неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28.12.2015; 35 479,29 грн. несплачених відсотків на внесок по договору №ДВ-815 від 28.12.2015; 20 630,39 грн. 3% річних на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28.12.2015; 57 927,51 грн. інфляційних витрат на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28.12.2015; 7 530 092,25 грн. пені на підставі ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28.12.2015; 27 135,89 грн. неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28.12.2015; 54,42 грн. несплачених відсотків на внесок по договору №ДВ-816 від 28.12.2015; 2 375,31 грн. 3% річних на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-816 від 28.12.2015; 8 132,85 грн. інфляційних витрат на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-816 від 28.12.2015; 866 991,69 грн. пені на підставі ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-816 від 28.12.2015. Вказане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України (в редакції на час прийняття рішення суду) судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

На виконання вказаного вище заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва18.08.2020 видано виконавчий лист щодо стягнення з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 8 832 759,73 грн.

08 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2, щодо стягнення із Кредитної спілки «КС Володар» грошових коштів на підставі виконавчого листа №761/47759/19 у цивільній справі 761/47759/19, виданого 28 серпня 2020 року.

29 жовтня 2020 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника Кредитної спілки «КС Володар», яким описано та накладено арешт на нежилі приміщення з №1 по №24, №1 групи приміщень №57, загальною площею 498,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику на праві власності . призначено відповідальним зберігачем описаного майна Кокольського С.І .

Як вказувала позивач, з матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_2 їй стало відомо про реєстрацію переходу прав власності на вказаний об`єкт нерухомого майна до ОСОБА_2 на підставі свідоцтва від 12.04.2021.

Відповідно до свідоцтва від 12.04.2021, приватний нотаріус Київського міського округу Кірюхова Н.С., відповідно до ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 47 ЗК «Про іпотеку», на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О., 09.04.2021, посвідчив, що ОСОБА_2 , належить на праві власності майно, що складається з нежилих приміщень з №1 по №24, №1 групи приміщень №57,загальною площею 498,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , правовстановлюючий документ: Договір іпотеки (нежилих приміщень), посвідчений Журавльовою Л.М., приватним нотаріусом КМНО 13.11.2018 року за реєстровим №580, Державну реєстрацію права власності на нежилі приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведене Журавльовою Л.М., приватним нотаріусом КМНО, право власності зареєстровано 04.01.2019 за №29812332, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000,загальна площа 498,4 кв.м., вартістю 400 000,00 грн., оскільки майно не реалізоване/торги не відбулися і стягувач ОСОБА_2 , виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало Кредитній спілці «КС Володар», на підставі договору іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати незаконним та скасувати акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, складений приватним виконавцем Лановенко Л.О., 09.04.2021, за яким ОСОБА_2 передано майно Кредитної спілки «КС Володар», в межах виконавчого провадження НОМЕР_3.

Підставою зазначає, що вже 25.02.2021 відповідач був зобов`язаний вчинити дії - запропонувати стягувачу - ОСОБА_2 вирішити питання про залишення за собою нереалізоване майно.

Вбачається, що згідно з протоколом проведення електронних торгів № 513169 від 25.11.2020, торги не відбулися у зв`язку з ненадходженням від жодного учасника цінової пропозиції. Стартова ціна лота - 1 767 075,00 грн. (том 1, а.с. 24).

Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 521163 від 11.01.2021 повторні торги не відбулися у зв`язку з ненадходженням від жодного учасника цінової пропозиції. Стартова ціна лота - 1 413 660,00 (том 1, а.с. 27).

Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 527283 від 24.02.2021 треті торги не відбулися у зв`язку з ненадходженням від жодного учасника цінової пропозиції. Стартова ціна лота - 1 236 952,50 грн. (том 1, а.с. 30).

25 лютого 2021 року за №1167 на адресу стягувача ОСОБА_2 направлено пропозицію про залишення за собою нереалізованого майна в рахунок погашення заборгованості та яке було ним отримано наручно 29.03.2021 .

Відповідач зазначив, що 25.02.2021, після того, як треті електронні торги не відбулися, у зв`язку з відсутністю цінової пропозиції від жодного учасника торгів, ним було сформовано та надіслано ОСОБА_2 пропозицію про залишення за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості рекомендованим поштовим відправленням №22. Проте, вищезазначений лист повернувся на адресу приватного виконавця, стягувач ОСОБА_2 був повідомлений в телефонному режимі про результати третіх торгів та про пропозицію, щодо залишення нереалізованого майна в рахунок погашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи зазначений лист, направлений ОСОБА_2 з вищезазначеною пропозицією, повернувся на адресу приватного виконавця з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Вбачається, що 07 квітня 2021 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про залишення за собою нереалізоване майно, а саме: нежилі приміщення з №1 по №24, №1 групи приміщень №57, загальною площею 498,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 09 квітня 2021 року приватний виконавець виніс постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації (п. 1); перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (п. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 18 цього Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, в редакції чинній на час здійснення оскаржуваної реєстраційної дії, передбачено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Згідно з п. 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Тобто для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку.

Отже, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду.

З матеріалів справи вбачається, що до приватного виконавця Київського міського нотаріального округу Лановенко Л.О. звернувся ОСОБА_2 який виявив бажання залишити за собою нежитлові приміщення з №1 по №24, №1 групи приміщень №57,з агальною площею 498,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що раніше належали Кредитній спілці «КС Вололар», які не продались з торгів в рахунок погашення заборгованості за іпотечним договором.

Відповідно до постанови приватного виконавця Лановенко Л.О. стягувачу ОСОБА_2 передано нереалізоване майно, а саме: нежитлові приміщення з №1 по №24, №1 групи приміщень №57,загальною площею 498,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) в рахунок погашення боргу Кредитної спілки «КС Володар».

Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 року № 2831/5 електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Великою Палатою Верховного Суду в справі № 910/856/17 від 05.06.2018 зроблено висновок про те, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором (правочином).

У свою чергу, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину.

Таким чином відчуження майна на електронних торгах за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Разом з тим Закон України «Про виконавче провадження» допускає, що реалізація арештованого майна на електронних торгах може не відбутися.

Згідно ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі повторної не реалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі не реалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, можуть бути: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

За змістом ст. 15 ЦК України порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб.

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет норм міжнародного права за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права задля вирішення конкретного спору.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права, або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальними нормами конкретні заходи не встановлені, то особа має право обрати спосіб із передбачених статтею 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Позивачка зазначила, що дії відповідача по складанню оспорюваного акту, та сам акт безпосередньо зачіпають та порушують її права як кредитора Кредитної спілки «КС Володар» та стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_2, оскільки в межах даного виконавчого провадження саме вказане нерухоме майно Кредитної спілки «КС Володар» -нежилі приміщення 3 N 1 no N 24, N 1 групи приміщень N 57, загальною площею 498,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 приватним виконавцем Івановим А.В. 29.10.2020 було арештоване та описане, про що було складено відповідну постанову. У подальшому, з метою реалізації арештованого та описаного нерухомого майна Кредитної спілки «КС Володар» та направлення отриманих від реалізації майна коштів на погашення боргу перед ОСОБА_1 вказане нерухоме майно було виставлено приватним виконавцем Івановим А.В. на електронні торги, про що свідчать відомості з сайту ДІ «СЕТАМ» (лот №470967, https://setam.net.ua/auction/470669 , що свідчить про те, що оспорюваний акт приватного виконавця Лановенко Л.О. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, що складений 09.04.2021, за яким ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу Кредитної спілки «КС Володар» передано у власність майно: нежилі приміщення з N 1 по N 24, N 1 групи приміщень N 57, загальною площею 498,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , складений приватним виконавцем Лановенко Л.А. з порушенням порядку та строків, встановлених ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», а тому він повинен бути скасований.

Згідно ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів.

Відповідно до ч.10 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

Матеріали справи не містять даних про черговість стягувачів та їх кількість, а відтак суд позбавлений можливості визначити чи є вимоги позивачки наступними у черзі до Кредитної спілки «КС Володар» та чи взагалі вона виявляла бажання залишити за собою нереалізоване майно, оскільки будь-яких доказів цьому не надано та чи є її право прорушеним.

Так урахуванням того, що право власності на спірне нерухоме майно перейшло до стягувача ОСОБА_2 , то ефективним і належним способом захисту прав у цих правовідносинах є пред`явлення до суду позову про визнання незаконним правового акта, із залученням стягувача і державного виконавця як відповідачів, які підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Таким чином позивач звернулась до суду, обравши ефективний спосіб захисту порушених прав та для задоволення позовних вимог мала довести обставини, якими обґрунтовувала вимоги позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. 89 ЦК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проте, суд вважає, що прийнята постанова від 09.04.2021 про передачу майна стягувачу у ВП НОМЕР_3 та акт про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу від 09.04.2021 відповідають вимогам чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, прийняті з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку календарного надходження виконавчих документів до виконання, а тому є законними.

Крім того, суд зазначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

Близькі за змістом висновки сформульовані також у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17.

Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

ОСОБА_4 , звертаючись до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, просила визнати незаконним та скасувати акт про передачу майна стягувачу.

З урахуванням того, що право власності на спірне нерухоме майно перейшло до стягувача ОСОБА_2 , то ефективним і належним способом захисту прав у цих правовідносинах є пред`явлення до суду позову про визнання незаконним правового акта, із залученням стягувача і державного виконавця як відповідачів, які підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

У зв`язку з цим належним співвідповідачами за заявленими ОСОБА_1 вимогами є ОСОБА_2 та Кредитна спілка «КС Володар».

Як вбачається, позивачка звернулася з клопотанням про залучення ОСОБА_2 до участі у справі як третьої особи, співвідповідачем ОСОБА_2 за позовом ОСОБА_1 не був залучений, а тому суд вважає, що дана обставина є підставою для відмови у позові, у тому числі через неналежний суб`єктний склад учасників справи.

ОСОБА_1 не позбавлена права на звернення до суду до належних відповідачів з вимогами, спрямованими на ефективний захист порушеного права.

На підставі наведеного суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У силу вимог ст. ст. 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачем не наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для задоволення позову, а тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12-13, 77-81, 141, 211, 228, 235, 258-259, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Кредитна спілка «КС Володар», ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування акту про передачу майна стягувачу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або уразі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Усатова