Провадження №6/522/481/25
УХВАЛА

07 серпня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання щодо прийняття до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 8155 від 23.11.2019, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 8155 від 23.11.2019, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 .

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Перевіряючи підсудність даної справи Приморському районному суду м. Одеси, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статтею 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Тобто, питання заміни сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає розгляду в судах цивільної юрисдикції з урахуванням положень частини другої статті 446 ЦПК України, тобто судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Указане узгоджується з позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

У заяві заявник посилається на те, що зареєстрованим місцем проживання боржника ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Однак матеріали заяви не містять доказів вчинення виконавчих дій на території Приморського району м. Одеси.

Разом з тим, з інформації про виконавче провадження від 17.07.2025 слідує, що боржник ОСОБА_1 отримує дохід у Військовій частині НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Виконавцем прийнято постанову про передачу ВД на виконання до підприємства, установи, організації.

Отже, у даному випадку виконавчі дії з виконання виконавчого напису вчиняються за місцем отримання доходу боржника за адресою: Одеська область, Доброславський район, що відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем вчинення виконавчих дій та місцем виконання виконавчого напису.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали заяви слід передати на розгляд за підсудністю до Доброславського районного суду Одеської області.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 8155 від 23.11.2019, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , направити на розгляд за підсудністю до Доброславського районного суду Одеської області (вул. Першотравнева, 51, селище Доброслав, Одеська область, 67500).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА