07.08.2025
УХВАЛА
07 серпня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Ольховського Є.Б.,
при секретарі Прийма Ф.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харків справу за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання
ВСТАНОВИВ:
В червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суді зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Засядько Тетяни Андріївни та Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції . В скарзі стягувачем визначено Державу Україна в особі стягувачів: Холодногірського районного суду м. Харкова та Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові. Скарга обґрунтована тим що після повернення 18.04.2019р. стягувачу виконавчого документу, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Держава Україна усього належного йому майна, державний виконавець не виключив скаржника з Єдиного реєстру боржників що перешкоджає ОСОБА_1 укласти угоду купівлі-продажу майна. На звернення до державної виконавчої служби з відповідною вимогою ОСОБА_1 отримав відповідь держвиконавця Засядько Т.А. про те що виконавче провадження № 55226558 вилучене 04.08.2023р. з архіву для знищення. Прохає визнати неправомірною та протиправною бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у виключенні ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників та зобов`язати виключити відомості відносно скаржника. Також прохає витребувати у Холодногірського р/с м. Харкова інформацію щодо статусу виконавчого листа про конфіскацію майна ОСОБА_1 , щодо строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, інформацію щодо причини не пред`явлення виконавчого листа до виконання та чи буде виконавчий лист пред`явлено повторно тощо.
Ухвалою від 04.07.25р. скаргу ОСОБА_1 призначено до розгляду.
В судове засідання скаржник не заявився. Про час розгляду скарги був повідомленим нолежним чином. В скарзі прохав розглядати її без його участі.
Представник державної виконавчої служби до судового засідання не з`явився. Причини неявки суд не повідомив.
За вказаних обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали скарги судом встановлено наступне:
згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч.1 ч.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Вироком Ленінського р/с м. Харкова від 22.12.2016р. ОСОБА_1 засуджено до позбавлення волі з застосуванням конфіскації всього належного йому майна на користь держави.

13.11.2017р. Ленінським р/с м. Харкова видано виконавчий лист №642/4627/16-к про конфіскацію всього майна яке є власністю ОСОБА_1 .

Згідно до відповіді державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Тетяни Засядько на ім`я скаржника на примусовому виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 55226558 з примусового виконання виконавчого листа №642/4627/16-к від 13.11.2017р. про конфіскацію всього майна яке є власністю ОСОБА_1 18.03.2019р. державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника. 18.04.2019р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника згідно з п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» . 04.08.2023р. виконавче провадження вилучене з архіву для знищення.

З відповіді державного виконавця Засядько Т. вбачається що виконавчий документ виконавчий лист було повернуто стягувачу, на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26.04.22р. (№ 242/4601/20) зробив висновок що у разі повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону № 606-XIV виконавче провадження не є закінченим. Державному виконавцю не надано права на зняття арешту з майна боржника (виключення з реєстру боржників) у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Листом керівника апарату Холодногірськогог р/с м. Харкова від 01.02.2025р. заявника було проінформовано що про те що 13.11.2017р. до Київського ВДВС м. Харкова надіслано виконавчий лист в частині виконання вироку щодо конфіскації майна ОСОБА_1 . Матеріали кримінальної справи не місять відомостей щодо його виконання.

Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція).

Згідно із п.16 Розділу 8 вказаної Інструкції, постанова про зняття арешту з майна боржника, постанова про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, постанова про зняття майна з розшуку або скасування інших заходів примусового виконання рішення виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження, за заявою боржника у разі, якщо:

-судом скасовано заходи забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням;

-при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

-після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає).

Також, згідно п. 23. Розділу 3 вказаної Інструкції визначено, що за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

-при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

-після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

-відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

ОСОБА_1 в своїй скарзі правильно зазначаючі стягувача за виконавчим листом (Держава Україна) хибно визначається з визначенням особи яка може представляти Державу Україна.

Суд так само як і державна виконавча служба не наділені повноваженнями представляти державу в Україні. Суд це орган який здійснює правосуддя, тобто розглядає справи та ухвалює рішення а не представляє інтереси держави.

Згідно до положень ст. 102 Конституції України Президент України є главою держави і виступає від її імені.

Статтею 121 Конституції України визначено що прокуратура України здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Таким чином під час розгляду скарги ОСОБА_1 встановити інформацію щодо статусу виконавчого листа про конфіскацію майна ОСОБА_1 , щодо строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, інформацію щодо причини не пред`явлення виконавчого листа до виконання та чи буде виконавчий лист пред`явлено повторно тощо не вбачається можливим через не визначення скаржником належної особи яка може представляти Державу Україна, не направлення їм відповідних запитів та не надання суду відповідей на вказані запити.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.14 року виходячи зі змісту ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення чи бездіяльність неправомірними і забов*язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З таких підстав суд вважає що відсутні правові підстави для визнання неправомірною та протиправною бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у виключенні ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення через Холодногірський р/с м. Харкова або безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.

Суддя Є.Б. Ольховський