УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатова І.А.,

при секретарі - Зеленчуку М.М.,

розглянувши заяву представника позивача за зустрічним позовом, представника відповідача за первісним позовом - адвоката Гаро Ганни Олександрівни про забезпечення зустрічного позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей разом з батьком,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей разом з батьком.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.11.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.06.2025 року у справі прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей разом з батьком до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю.

17.06.2025 представником позивача за зустрічним позовом, представником відповідача за первісним позовом - адвокатом Гаро Ганною Олександрівною було подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом:

- визначення часу спілкування малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 : щовівторка та четверга після закінчення учбового процесу в закладі освіти для перевезення дітей на додаткові заняття з німецької мови до закінчення занять та спілкування перед/після таких занять (з 14 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв.) без присутності матері; кожного першого і третього тижня місяця за місцем проживання батька - з п`ятниці 16:00 (після закінчення занять в школі та гуртках) до неділі (до 19 год. 00 хв.) без присутності матері.

- зобов`язання матері дітей - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації якої: АДРЕСА_1 , передавати малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх батьку ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відповідно до визначеного судом часу спілкування, з моменту постановлення ухвали та до набрання остаточним рішенням у справі законної сили.

Вимоги заяви мотивовано тим, що відповідач за зустрічним позовом всіляко створює перешкоди у спілкуванні батька з дітьми.

Як зазначає позивач за зустрічним позовом, після того як відповідач за зустрічним позовом, у 2021 році забравши їхніх спільних дітей без його відома та погодження, вирішила проживати окремо, він, фактично, позбавлений права повноцінно приймати участь у вихованні своїх дітей. Бачити дітей йому вдається виключно у присутності відповідача за зустрічним позовом та лише тоді, коли вона має бажання це дозволити. Оскільки наразі діти фактично проживають з відповідачем за зустрічним позовом, вона маніпулює можливістю вирішувати, коли і скільки позивач за зустрічним позовом буде бачитися із дітьми: може дозволити побачення, а потім передумати, а може взагалі заборонити зустріч. На прохання позивача за зустрічним позовом дозволити побути з дітьми довший проміжок часу чи взяти їх з ночівлею до себе - він отримує відмови. Така поведінка відповідача за зустрічним позовом дивує та засмучує позивача за зустрічним позовом, та, крім цього, негативно впливає на дітей.

Бажаючи вирішити існуючий спір щодо участі у вихованні дітей, ОСОБА_2 у лютому 2022 року звертався до Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про створення матір`ю перешкод у спілкуванні дітей з батьком.

Зазначено, що 24.02.2022 розпочалось повномасштабне вторгнення рф, відповідач за зустрічним позовом з дітьми виїхала до Відня (Австрія), де вони перебували тривалий час. Неодноразово за цей час ОСОБА_2 просив ОСОБА_1 надати йому можливість принаймні по телефону чи відеозв`язку спілкуватись із дітьми, але з її сторони отримував лише постійний супротив, створення усіх можливих перешкод та саркастичні відповіді з пропозицією приїхати до них (хоча в Україні вже було запроваджено режим воєнного стану).

Також зазначено, що після повернення з дітьми в Україну, відповідач за зустрічним позовом продовжує створювати перешкоди у спілкуванні батька з дітьми - його повідомлення з проханням зустрітись з дітьми і дзвінки часто залишаються без відповіді.

У зв`язку з систематичним створенням ОСОБА_1 перешкод у спілкування батька з дітьми, ОСОБА_2 був вимушений звернутися до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення способів участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

До вищевказаної справи ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року було прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення способів участі батька у вихованні дітей, об`єднавши його в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 . У зустрічному позові ОСОБА_1 просила суд встановити графік зустрічей батька з дітьми, однак наразі фактично ОСОБА_1 навіть запропонованого нею графіка не дотримується.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що у матеріалах справи та процесуальних документах вищевказаної справи фіксуються неодноразові випадки перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні ОСОБА_2 з дітьми.

Пояснено, що позивач за первісним позовом, у своєму позові ж намагається ввести суд в оману, надаючи неправдиві відомості нібито про відсутність перешкод у спілкуванні батька з дітьми. А також, бажає ще визначити місце проживання дітей з нею для повного контролю над дітьми та можливості й надалі перешкоджати спілкуванню та зустрічам відповідача за первісним позовом з дітьми.

Зазначено, що позивач за зустрічним позовом в силу вимог, висунутих відповідачем за зустрічним позовом, та виділеного нею часу на зустрічі батька з дітьми, намагається брати активну участь у навчальному процесі дітей та проводити з ними хоча б вільний час між заняттями в школі та додатковими заняттями.

Вказано, що станом на дату подання даної заяви та останні два тижні ОСОБА_1 ігнорує ОСОБА_2 з приводу планування його зустрічей з дітьми, відтак жоден запропонований сторонами графік спілкування батька з дітьми не діє, і фактично домовитися з матір`ю про зустрічі неможливо.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, додатків до неї та матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вказана заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч. ч. 1, 6, 7, 11 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За таких обставин, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 зазначено, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом просить суд визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком - ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 4 та п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони у справі є батьками малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Вбачається, що між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання дітей.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HANT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Вказана норма кореспондується із положеннями частини третьої статті 11 Закону України "Про охорону дитинства", в якій вказано, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до частин першої і другої статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який наразі проживає окремо від дітей, також має право на особисте спілкування з ними, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дітей і таке спілкування відбувається саме в інтересах дітей.

Із метою запобігання втрати емоційного контакту батька з малолітніми дітьми, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи, який може бути тривалим, та вирішення питання про визначення місця проживання дітей, застосування заходів забезпечення позову в спірних правовідносинах є виправданим.

Про необхідність та важливість контакту дітей з кожним із батьків під час тривання судового процесу та відсутності остаточного рішення неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ.

Так, у рішенні від 04 вересня 2018 року "Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії" (заява № 6221/14) ЄСПЛ вважав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі, зі встановленням графіку відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, а тому допустимим є встановлення такого графіку до закінчення розгляду справи по суті, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції щодо права на повагу до його приватного i сімейного життя.

З урахуванням наявних обставин справи, суд вважає за можливе визначити час спілкування малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 : щовівторка і четверга після закінчення учбового процесу в закладі освіти для перевезення дітей на додаткові заняття до закінчення занять та спілкування перед/після таких занять (з 14 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв.) без присутності матері та кожного першого і третього тижня місяця за місцем проживання батька - з п`ятниці 16:00 (після закінчення занять в школі та гуртках) до неділі (до 19 год. 00 хв.) без присутності матері, а також зобов`язати матір дітей - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації якої: АДРЕСА_1 , передавати малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх батьку ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з моменту постановлення ухвали та до набрання остаточного рішенням у справі законної сили.

Застосування судом відповідного заходу забезпечення позову не порушить прав відповідача за зустрічним позовом, оскільки забезпечення позову є процесуальною дією тимчасового характеру і не є вирішення позову по суті спору.

Враховуючи все вищевикладене, інтереси дітей, їх віку, суд приходить до висновку, що спілкування батька з малолітніми дітьми буде сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дітей. Відновлення відносин та емоційного контакту малолітніх дітей з їх батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дітей від зустрічей з батьком.

Такий вид забезпечення позову є співмірним заходом забезпечення заявленого позову, враховуючи, що цей спір виник із сімейних правовідносин.

Задоволення заяви позивача за зустрічним позовом про забезпечення позову у визначений судом спосіб не вирішить спір по суті, а лише забезпечить збереження відносин та емоційного контакту малолітніх дітей з їх батьком, незважаючи на тривалість розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154, 353-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Визначити час спілкування малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 : щовівторка і четверга після закінчення учбового процесу в закладі освіти для перевезення дітей на додаткові заняття з німецької мови до закінчення занять та спілкування перед/після таких занять з 14 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв., без присутності матері та кожного першого і третього тижня місяця за місцем проживання батька - з п`ятниці 16:00, після закінчення занять в школі та гуртках, до неділі 19 год. 00 хв., без присутності матері.

Зобов`язати матір дітей - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації якої: АДРЕСА_1 , передавати малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх батьку ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з моменту постановлення ухвали та до набрання остаточного рішенням у справі законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи:

Позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 );

Відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 );

Треті особи:

Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації (адреса: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 41, код ЄДРПОУ - 37485506).

Служба у справах дітей Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області (адреса: 08112, Київська обл., с. Дмитрівка, вул. Садова, 2, код ЄДРПОУ - 43982397).

Суддя: Усатова І.А.