Справа № 450/3379/25 Провадження № 2-о/450/215/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в:

31.07.2025 року заявник ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою, у якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалими особами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань менше 300 метрів до місця проживання постраждалих осіб за адресою АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Мотивувала заяву тим, що за вказаною адресою вона проживає разом із дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також колишнім чоловіком ОСОБА_2 , який систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство фізичного, психологічного, сексуального та економічного характеру. Вказані дії тривають із 31 серпня 2024 року. ОСОБА_2 б`є її по обличчю, голові, носі, плечах, душив, штовхав, тягав за волосся, погрожував фізичною розправою. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 червня 2025 року їх шлюб розірвано. Після розлучення ОСОБА_2 регулярно пробирається до будинку, в тому числі через вікна, порушує її спокій та безпеку. Вказала, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство у присутності їх дітей, що негативно впливає на їх психологічний та емоційний стан. Вказала, що відносно ОСОБА_2 винесено кілька термінових заборонних приписів, а саме серії ВАВ № 020197 від 10.11.2024 року, серії АА № 043017 від 07.07.2025 року, серії АА № 445549 від 02.09.2024 року, серії АА № 448437 від 10.11.2024 року, серії АА № 448780 від 05.05.2025 року. Крім цього, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме постановами Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.07.2025 року у справі № 450/2122/25, від 08.01.2025 року у справі № 450/5351/24, від 28.01.2025 року у справі № 450/5441/24, від 31.10.2024 року у справі № 450/4225/24, від 21.01.2025 року у справі № 450/5521/24, від 31.10.2025 року у справі № 450/4222/24, від 17.07.2025 року у справі № 450/1911/25. Окрім наведеного, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та притягнуто до кримінальної відповідальності у справі № 450/5449/24 від 22.11.2024 року. З огляду на викладене, просила заявлені вимоги задовольнити.

В судовому засіданні 04 серпня 2025 року заявник ОСОБА_1 надала пояснення аналогічні викладеним письмово, вимоги заяви підтримала та просила такі задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у його відсутності не подав.

Заслухавши думку сторони заявника, розглянувши матеріали заяви та докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У відповідності до ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом із дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.06.2025 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 22.11.2008 року Скнилівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 3.

Як вбачається із відповіді т.в.о. начальника ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області В. Продеус № від 11.07.2025 року та долучених копій протоколів про адміністративні правопорушення, частина з яких є нечитабельними, ОСОБА_2 неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1-3 ст. 172-3 КУпАП, по відношенню до ОСОБА_1 .

До матеріалів заяви долучено термінові заборонні приписи стосовно кривдника, однак слід зазначити, що такі є нечитабельними, а тому суд не може покладати такі в основу рішення про видачу обмежувального припису.

З вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2024 року, яким ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 10.11.2024 року близько 17 год., перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту із дружиною ОСОБА_1 , на ґрунті раптових неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, долонею правої руки схопив потерпілу за волосся та застосовуючи фізичну силу потягнув, після чого наніс їй один удар кулаком правої руки в ділянку спини зліва, після якого остання вибігла на прибудинкову ділянку за вищевказаною адресою, де ОСОБА_2 , наздогнавши потерпілу, наніс їй один удар долонею правої руки в ділянку голови. В подальшому, потерпіла повернулась до будинку за вищевказаною адресою, де ОСОБА_2 продовжуючи конфлікт та реалізуючи свій протиправний умисел з метою спричинення тілесних ушкодження, схопив її за одяг та застосовуючи фізичну силу потягнув до себе, внаслідок чого ОСОБА_1 вдарилась кистю лівої руки до ручки дверей. Своїми протиправними діями ОСОБА_2 завдав потерпілій тілесні ушкодження у вигляді двох синців (1 синець на голові і 1 синець на спині) та двох саден на лівій кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Такими своїми діями, обвинувачений ОСОБА_2 вчинив спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести у подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої особи від насильства у сім`ї.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини між заявницею та заінтересованою особою у вказаній сфері, є ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Зі змісту п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

У пункті 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п. 3 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, у який входять особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Оцінивши у даному конкретному випадку вірогідність продовження та повторного вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_2 по відношенню до заявниці ОСОБА_1 , суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи, які свідчать про непоодинокі випадки домашнього насильства з боку ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 , не дивлячись на притягнення до адміністративних та кримінальних відповідальностей за вказані дії, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення у відношенні до її колишнього чоловіка ОСОБА_2 обмежувального припису на максимально визначений законом термін, із забороною вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, оскільки заявниця, яка постраждала від домашнього насильства, потребує оперативного і дієвого захисту у порядку передбаченому ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Водночас, заявлені вимоги щодо встановлення обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 в частині заборони перебувати в місці спільного проживання з постраждалими особами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягають, оскільки заявник та її двоє дітей проживають за адресою АДРЕСА_1 , а належні та допустимі докази, які б підтверджували народження дитини сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 систематичних або одноразових дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, що мають ознаки домашнього насильства саме щодо вище вказаних дітей, наявність реальної загрози їх життю чи здоров`ю, або негативного впливу на їхній психоемоційний стан, що є обов`язковою умовою для обмеження контактів.

Окрім наведеного, заявлені вимоги щодо встановлення обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 в частині заборони перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 , а також заборони наближатись на відстань менше 300 метрів до її місця проживання, не підлягають задоволенню, оскільки така заборона призведе до фактичного унеможливлення реалізації ОСОБА_2 його батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, передбачених Сімейних кодексом України.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 294, 350-1305-8 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , строком на шість місяців, а саме:

-заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Про видачу обмежувального припису стосовно кривдника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем реєстрації (проживання/перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також орган місцевого самоврядування за місцем реєстрації (проживання/перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання такого.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.08.2025 року.

Суддя Мусієвський В.Є.