Справа № 598/1079/25
провадження № 2/598/536/2025
РІШЕННЯ

іменем України

"07" липня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Гудими І.В.

секретаря Жиляк Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Збаражі цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

До суду звернулося ТОВ «Мілоан» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.09.2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою шляхом публічної оферти через електронну інформаційну систему було укладено договір про споживчий кредит №101853859, відповідно до умов якого останній було надано кредит у розмірі 15000,00 грн. Відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула у повному обсязі в обумовлений договором строк, що спричинило виникнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості в розмірі 29931,24 грн, що складається з: заборгованості за кредитом 14 096,05 грн; заборгованості по відсотках 10 235,19 грн; штрафних санкцій 5600,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7100,00 грн.

Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 06 червня 2025 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, та зазначає, що визнає позов частково, а саме не визнає вимогу про стягнення 5600 грн штрафних санкцій, а також просить зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

При цьому суд виходив із наступного.

14.09.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 у електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» укладено договір про споживчий кредит №101853859. Відповідно до умов якого позичальник надав відповідачу грошові кошти у сумі 15000,00 грн, строком користування на 345 днів, з 14.09.2024 року, з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом до 25.08.2025 року (а.с.16-18).

За змістом пункту 6.1, пункту 7.1 договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті товариства та набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені - з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника та діє до повного виконання зобов`язань.

Укладення ТОВ «МІЛОАН» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «МІЛОАН» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання на наслідки (пункт 6.4 Договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (пункт 6.5 Договору).

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.2, 1.6 договору кредит надається строком на 345 днів з 14.09.2024р. Остаточна дата погашення заборгованості 25.08.2025 року. Загальні витрати за кредитом складають 49826,25 грн. Денна процентна ставка складає 0,96%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 4995,78% річних. Орієнтовна загальна вартість складає 64826,26 грн. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду нараховуються за ставкою 220.00% річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 220.00% річних від фактичного залишку починаючи з другого розрахункового періоду. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені пунктом 2.2.3 Договору.

Згідно положень розділу 2 Договору: кредитні кошти надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки (пункт 2.1 Договору).

Анкета-заява на кредит №101853859 від 14.09.2024 року містить надануц позичальником згоду, процес оформлення та розгляду заяви, прийняття рішення по заяві та погоджені умови кредитування по заяві (а.с.15).

Дані обставини також підтверджують: графіком платежів (а.с.19), заявкою на отримання кредиту №101853859 (а.с.19), додатковими даними позичальника для взаємодії за кредитним договором (а.с.19), паспортом споживчого кредиту №101853859 (а.с.20), графіком платежів до паспорту споживчого кредиту №101853859 (а.с.21).

Факт отримання відповідачем грошових коштів у сумі 15000,00 грн стверджується квитанцією LIQPAY № від 14.09.2024 року (а.с.22).

Згідно позовної заяви та розрахунку суми заборгованості, станом на 17.02.2025 року заборгованість по даному договору про споживчий кредит становить 29931,24 грн, з них: заборгованості за кредитом 14 096,05 грн; заборгованості по відсотках 10 235,19 грн; штрафних санкцій 5600,00 грн, що стверджується розрахунком за договором про споживчий кредит станом на 17.02.2025 року (а.с.23).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Щодо нарахування позивачем штрафних санкці, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З огляду на встановлений в Україні правовий режим воєнного стану, діють обмеження, передбачені пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які виключають відповідальність позичальника у вигляді неустойки за порушення грошових зобов`язань.

Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Штраф, нарахований включно з 14.09.2024 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання), за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено заборгованість за штрафом за період з 14.09.2024 року по 17.02.2025 рокув розмірі 5600 грн.

З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання щодо умов вищевказаного договору про споживчий кредит №101853859 від 14.09.2024 року, а тому слід стягнути з неї в користь ТОВ «Мілоан» заборгованість за договором про споживчий кредит №101853859 від 14.09.2024 року в розмірі 24331,24 грн, з них: 14096,05 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10235,19 грн - заборгованість за відсотками.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (частина 1, 2 статті 137 ЦПК України).

Частина 4 ст.137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в матеріалах справи наявні такі докази: копія договору №16012025 про надання правничої допомоги від 16.01.2025 року між ТОВ «Мілоан» (як клієнт) та адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС», в особі директора Розумного Є.М. (а.с.27-28), копія додаткової угоди №1 від 23.01.2025 року до договору №16012025 про надання правничої допомоги від 16.01.2025 року (а.с.3), реєстр боржників №1 до договору №16012025 про надання правничої допомоги від 16.01.2025 року (а.с.32), копія акту приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги№16012025 від 16.01.2025 року (а.с.33), копію платіжної інструкції №15888 від 29.04.2025 року (а.с.33).

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Відтак, суд вважає, що сума витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 7100 грн. є завищеною. Враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг, затрачений час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн).

Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому із відповідача на користь позивача стягується судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1969,18 грн (24331,24 грн ? 29931,24 грн *2422,40 грн).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 19, 76, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце поживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (місцезнаходження вул.Багговутівська, 17-21, м.Київ, ) 24331 (двадцять чотири тисячі триста тридцять одну) гривню 24 копійки заборгованості за договором про споживчий кредит №101853859 від 14.09.2024 року, з них: 14096,05 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10235,19 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце поживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (місцезнаходження вул.Багговутівська, 17-21, м.Київ, код ЄДРПОУ 40484607) 1969 (одну тисячу дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 18 копійок сплаченого судового збору та 3000 (три тисячі) гривень понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено та підписано 07 липня 2025 року.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА