441/962/25 2/441/694/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04.08.2025 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Ференц О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Клок Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городоцького районного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

І. Стислий виклад обставин справи:

Представника позивача - ТОВ «Алекскредит», Попов Є.В. 23.05.2025 року звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, покликаючись на те, що 16.08.2020 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання кредиту № 3853401, за умовами якого позивач ТОВ «Алекскредит» надало у позику ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 3650 грн, а ОСОБА_1 , в свою чергу, зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 15.09.2020 року включно. ТОВ «Алекскредит» належним чином у повному обсязі виконало свої зобов`язання за Договором, надало кредит ОСОБА_1 у розмірі, передбаченому умовами Договору, шляхом перерахування коштів на її картковий рахунок.

Однак відповідач порушила умови Договору позики та не виконувала покладені на неї обов`язки належним чином, у зв`язку з чим станом на 30.04.2025 року сума заборгованості відповідача за Договором про надання кредиту № 3853401 від 16.08.2020 року становить 25221 грн. 50 коп., з яких:

- 3650,00 грн заборгованість за сумою кредиту;

- 21571,50 грн заборгованість по процентам за користування кредитом.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованість за Договором про надання кредиту в сумі 25221.50 грн. та сплачений судовий збір в сумі 2422.40 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано для розгляду судді Ференц О.І..

26.05.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. Позиція учасників справи:

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, просила в задоволенні позову відмовити.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ІV. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін:

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, при цьому, створивши учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Із представлених доказів встановлено, що 16.08.2020 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання кредиту № 3853401, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит на інші споживчі цілі без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов Договору. Сума кредиту складає 3650 грн., строк дії договору встановлюється з дати укладення договору 16.08.2020 року до кінцевої дати виконання договору 14.03.2021 року (включно).

Згідно з довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 21.04.2025 року 16.08.2020 року проведено платіж у сумі 3650 грн на карту № НОМЕР_1 .

Відповідно до детального (щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту № 3853401 від 16.08.2020 року станом на 30.04.2025 року заборгованість за цим договором становить 25221.50 грн. і складається із наступного: 3650 грн заборгованість за сумою кредиту; 21571 грн. 50 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Матеріалами справи доводиться, що ТОВ «Алекскредит» належним чином у повному обсязі виконало свої зобов`язання за Договором, а саме надало кредит ОСОБА_1 у розмірі, передбаченому умовами Договору, шляхом перерахування коштів на її картковий рахунок. У строк до 14.03.2021 року ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за Договором перед ТОВ «Алекскредит», у зв`язку з чим починаючи з 14.03.2021 року у ОСОБА_1 виник борг.

Станом на 30.04.2024 року ОСОБА_1 має заборгованість за Договором в сумі 25221.50 грн.

Суд враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В Рішенні Конституційного суду України №11-рп/2012 зазначається, що засада рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України.

Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав. Тобто, суд конституційної юрисдикції тлумачить даний принцип як принцип, який дає змогу усім учасникам реалізувати свої процесуальні права.

З цього випливає, що право на доступ до суду, в тому числі право на захист порушених чи оспорюваних прав та їх захист судом має не лише відповідач, а й позивач, який звернувся до суду за захистом і таке право йому гарантоване законом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі №219/1704/17 від 13.05.2020 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Згідно з ч. 1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. У відповідності до ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідачу була надана можливість подати усі наявні докази у встановлений строк для подання відзиву на позов, однак вона таким своїм правом не скористалася.

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положенням ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

V. Розподіл Судових витрат:

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено 2422.40 грн. судового збору. У зв`язку із повним задоволенням позовних вимог понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 509, 525, 526, 530, 610-612, 615, 626, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 141, 247, 258, 263, 265, 354 ЦПК України

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», , заборгованість за Договором про надання кредиту № 3853401 від 16.08.2020 року в сумі 25221 (двадцять п`ять тисяч двісті двадцять одна) грн. 50 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення було складено та проголошено 04.08.2025 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», , адреса: 49044, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Головуючий О.І. Ференц