Справа № 465/7603/22 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/157/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
06 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Цьони С.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційними скаргами Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2024 року та на додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2024 року,-
у грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_3 , про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки у порядку спадкування за законом.
Рішення Франківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_3 , про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки у порядку спадкування за законом задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,0813 га., кадастровий номер :06:004:0027, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом по праву представлення після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2024 року стягнуто із Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10 000.00 грн.

Стягнуто із Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 4 932.96 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Постановою Львівського апеляційного суду від 09 червня 2025 року апеляційну скаргу Львівської міської ради залишено без задоволення, рішення Франківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2024 року та додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2024 року залишено без змін.

13 червня 2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заяви покликається на те, що на підставі договору про надання правової допомоги від 08 червня 2022 року представляє інтереси ОСОБА_1 . 14 квітня 2025 року між ними укладено додаткову угоду № 3 до договору про надання правової допомоги від 08 червня 2022 року, відповідно до якої сторони домовилися, що вартість послуг адвоката в суді апеляційної інстанції становить 20000 грн. Оскільки розмір винагороди за надання правничої допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, такий не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, відтак не потребує доведення обсягу наданих адвокатом послуг та часу, витраченого на їх надання. Надані ОСОБА_1 послуги з правничої допомоги в суді апеляційної інстанції полягали у ознайомленні з матеріалами справи, узгодженні правової позиції з клієнтом, підготовці відзиву на апеляційну скаргу, представництві інтересів клієнта в судових засіданнях та поданні процесуальних документів. Особливістю процедури відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. З наведених підстав просить стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, надану на стадії апеляційного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 08 червня 2022 року, та додаткових угод до договору від 01 червня 2023 року, 05 червня 2024 року та 14 квітня 2025 року, адвокат Козій Андрій Володимирович надавав ОСОБА_1 професійну правничу допомогу у даній справі.

Згідно додаткової угоди № 3 від 14 квітня 2025 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 08 червня 2022 року сторони домовились, що вартість послуг адвоката в суді апеляційної інстанції становить 20 000 гривень

В наданому заявником акті наданих послуг від 11 червня 2025 року, підписаним сторонами, міститься обсяг наданих адвокатом послуг з правничої допомоги, а саме:

-підготовано та подано заяву про ознайомлення із матеріалами апеляційної скарги;

-здійснено ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги;

-здійснено аналіз аргументів апелянта;

-здійснено пошук та аналіз актуальної судової практики Верховного Суду у справах, предметом яких було визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки, розпочатої спадкодавцем;

-узгоджено правову позицію з клієнтом;

-підготовано та подано відзив на апеляційну скаргу;

-здійснено надсилання через відділення Укрпошти відзиву на апеляційну скаргу третій особі у справі;

-забезпечено безпосереднє представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції (участь в судових засіданнях 28 квітня 2025 року та 02 червня 2025 року);

-подано заяву про проведення судового засідання 09 червня 2025 року (на стадії проголошення судового рішення) без участі сторони позивача.

Згідно з вищезазначеним актом наданих послуг вартість правничої допомоги у справі на стадії апеляційного провадження становить 20 000 гривень.

З огляду на те, що при ухваленні постанови судом апеляційної інстанції не вирішувалося питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, а заявником дотримано вимоги процесуального закону в частині своєчасного подання доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що наявні підстави для їх стягнення.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з врахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою і не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правничу допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені нормами процесуального законодавства, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Подібний правовий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18.

Враховуючи те, що апеляційні скарги Львівської міської ради залишено без задоволення, беручи до уваги складність справи, принцип співмірності судових витрат, обсяг наданих адвокатом послуг в суді апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн., що відповідає критеріям виправданості, розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 7 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення додаткової постанови.

Додаткова постанова складена 06.08.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк