РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2612/23

18 липня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю.В.

за участю учасників справи:

представника позивача - адвоката Євгеюка О.Є.

третьої особи на стороні позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Головачика В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Костопільської міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_3 та Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про скасування державної реєстрації прав, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач, Костопільська міська рада Рівненської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації прав , витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити дії, в якому просили скасувати державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:0942, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства та на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0941, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь Костопільської міської ради Рівненської області земельну ділянку загального користування площею 0,0984 га, що увійшла до земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:0942, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0941, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; обов`язати ОСОБА_2 відновити за власний рахунок межі земельної ділянки загального користування, що межують із земельною ділянкою 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:0942, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0941, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та демонтувати паркан, видалити багаторічні насадження, закопати водойму та відновити прохід (проїзд); судові витрати по справі покласти на відповідача.

Позовна заява мотивована тим, що на адресу Костопільської міської ради Рівненської області неодноразово надходили заяви та звернення від гр. ОСОБА_1 щодо відновлення проходу/проїзду по землях загального користування до її приватизованої земельної ділянки по АДРЕСА_1 , якими заволодів гр. ОСОБА_2 .

У заяві від 02.09.2022 р. (вх. №К-741/02-19 від 06.09.2022 р.) гр. ОСОБА_1 вказує, що намагалася вирішити земельний спір із гр. ОСОБА_2 з приводу усунення перешкод у проході/проїзду до належної їй на праві власності земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:002:0868, розташованої у АДРЕСА_1 . Проте суд відмовив їй у задоволенні позовних вимог з тих міркувань, що саме орган місцевого самоврядування як суб`єкт права власності на землі загального користування має право у разі порушення права власності звертатися до суду про поновлення порушеного права. У зв`язку із тим, що до складу оформлених та зареєстрованих на праві власності відповідача ОСОБА_2 двох земельних ділянок увійшли частини земель загального користування, що належать на праві комунальної власності територіальній громаді м.Костопіль, Костопільська міська рада Рівненської області як орган місцевого самоврядування звертається до суду із цим позовом.

Тому факт включення до земельних ділянок ОСОБА_2 з кадастровими номерами :01:002:0941 та :01:002:0942 під час їх реєстрації земель територіальної громади м. Костопіль у вигляді загального проходу/проїзду підтверджується долученими до позову доказами.

Ухвалою судді Костопільського районного суду від 14 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

04 вересня 2023 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду Заяву про застосування строків позовної давності.

12 вересня 2023 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву. Відзив на позовну заяву обґрунтованим тим, що відповідач відповідно до Державного акту на землю від 26 грудня 2001 року (кадастровий номер :01:00:0942) та Державного акту на землю від 15 листопада 1995 року (кадастровий номер :01:02:0941) являється власником двох зазначених земельних ділянок. Фактичне користування даними земельними становить вже більше 25 років. За цей час, земельні ділянки були обгороджені, навезено родючі землі, посаджено фруктові дерева. Вважає що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним, а ст.153 ЗК України гарантує, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Обгрунтовуючи свої заперечення також покликається на те, що в провадженні Костопільського районного суду в 2021 році перебувала справа №564/3093/19 із спору між тими самими сторонами, про той же самий предмет і з тих самих підстав. Судом було винесено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо скасування державної реєстрації належних йому земельних ділянок Рівненський апеляційний суд залишив в силі рішення суду першої інстанції. Таким чином обставини про які йдеться в позовній заяві вже були встановлені та дослідженні судом і набрали законної сили. Також ним було подано до суду заяву про застосування строків позовної давності, а згідно статті 267 ЦК України сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З таких підстав просив відмовити в задоволенні позову Костопільської міської ради та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу .

14 вересня 2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Заява мотивована тим, що заявнику стало відомо про розгляд вказаної справи, у якій Костопільська міська рада заявила вимоги до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятих земель загального користування, по яких по яких нею здійснюється прохід до належної останній земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 . Іншого проходу до належної заявнику земельної ділянки на даний час немає.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року до участі у справі залучено ОСОБА_1 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення щодо відзиву ОСОБА_2 на позовну заяву.

В обґрунтування своїх письмових пояснень покликається на те, що вона отримала у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0942, розташовану у АДРЕСА_1 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту від 26.12.2001 р. РВ 05812, дата державної реєстрації земельної ділянки 03.05.2017 р. у Відділі у Костопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області. Увесь цей час до 2017 року доступ (прохід, проїзд) до належної їй земельної ділянки здійснювався від вулиці Л. Українки по земельній ділянці загального користування, яка проходила між земельною ділянкою СП «Моноліт» (кадастровий номер :01:002:0901) по АДРЕСА_2 та земельною ділянкою ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:002:0941) по АДРЕСА_1 , та між ділянкою ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:002:0942) по АДРЕСА_1 та ділянкою ОСОБА_4 , який придбав її в СП «Костопільагрощляхбуд» (кадастровий номер :01:002:0916 ), по АДРЕСА_3 . І тільки після того, як ОСОБА_2 перекрив цей прохід, встановивши бетонний паркан та засадивши дерева і викопавши ставок, я була позбавлена цього проходу (проїзду). З цього приводу я неодноразово зверталася до різних інстанцій, міської ради, виїжджали неодноразово комісії по розгляду цієї ситуації. Однак відповідач ОСОБА_2 категорично відмовлявся звільнити той прохід (проїзд), який існував до цього.

Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 та Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області .

До завершення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, а саме 23 січня 2024 року третьою особою - Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області на адресу суду було подано письмові пояснення на відзив на позов, в яких зазначили, що саме до повноважень державного кадастрового реєстратора належить зокрема прийняття рішень щодо здійснення реєстрації земельної ділянки, внесення відомостей (змін до них) про земельні ділянки, а відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів несе розробник. У випадку допущення в технічній документації неточностей, помилок, то положенням ст.31 ЗУ "Про землеустрій" передбачено порядок їх виправлення. Просили прийняти законне і обґрунтоване рішення.

11 січня 2024 року до суду надійшли пояснення третьої особи ФОП ОСОБА_3 щодо відзиву на позов в яких зазначено, що згідно державного акту на землю від 26 грудня 2001 року (кадастровий номер :01:00:0942) та Державного акту на землю від 15 листопада 1995 року (кадастровий номер :01:02:0941) ОСОБА_2 являється власником двох земельних ділянок. Для присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам ОСОБА_5 ним, сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_3 , розроблено всю необхідну документацію з урахуванням фактичних меж використання земельних ділянок. Ніяких порушень чинного законодавства під час присвоєння кадастрових номерів даним земельним ділянкам допущено не було. Просив відмовити міській раді в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 20.05.2024 року закрито підготовче провадження в даній цивільній справі і призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Євгеюк О.Є. та третя особ, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити .

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Головачик В.О. в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог позивача з підстав викладених у відзиві на позов.

Представник Головного управління Держгеокадастра у Рівненській області, що є третьою особою, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача в судове засідання не з`явився. У поданому до суду клопотанні підтримали заперечення щодо позовних вимог, викладених у поданому відзиві на позовну заяву та просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ФОП ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані у справі докази у сукупності, дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що згідно державного акта на право приватної власності на землю серії РВ №01781 від 15.11.1995 гр. ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельні ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_4 та площею 0,0024 га по АДРЕСА_2 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, гаража та господарських будівель.

Технічна документація по складання державного акту на право приватної власності на землю гр. ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та гаража в АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 на території Костопільської міської ради народних депутатів Костопільського району Рівненської області була виготовлена госпрозрахунковим проектно виробничим архітектурним планувальним бюро при Костопільському районному архітектору у 1995 році. Відповідно до наявного у технічній документації плану земельних ділянок, переданих гр. ОСОБА_2 площами 0,10 га, 0,0024 га в АДРЕСА_1 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, гаража та господарських будівель земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,10 га має такий опис меж:

від т.А до т.Б земельна ділянка гр. ОСОБА_6 ;

від т.Б до т.В земельна ділянка СП «Агрошляхбуд»;

від т.В до т.Г проїзд;

від т.Г до т.А вул.Л.Українки.

У подальшому до вказаної технічної документації сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_3 було долучено пояснювальну записку, каталог координат кутів зовнішніх меж землекористування та експлікацію земельних угідь, на підставі яких вказану земельну ділянку було включено до Державного земельного кадастру із присвоєнням кадастрового номера :01:002:0941 та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно опису межі земельної ділянки площею 0,1000 га, що міститься в Експлікації земельних угідь, виготовленої ФОП ОСОБА_3 , спірна земельна ділянка вже має такі межі:

від А до Б землі гр. ОСОБА_2 ,

від Б до В землі спільне підприємство по агропромисловому будівництву «Костопільагрошляхбуд»,

від В до Г землі Спільного підприємства «Моноліт»,

від Г до Д землі загального користування (вул.Л.Українки),

від Д до А землі загального користування (прохід).

Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії РВ №05812 від 26.12.2001 р. гр. ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,12 га по АДРЕСА_2 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Технічна документація по відведенню земельної ділянки та видачі державного акту на право приватної власності на землю гр. ОСОБА_2 для ведення особистого підсобного господарства на території Костопільської міьсокї ради в АДРЕСА_2 була виготовлена Земельно-кадастровим бюро у 2001 році. Відповідно до наявного у технічній документації плану земельної ділянки, відведеної гр. ОСОБА_2 площею 0,12 га для ведення особистого підсобного господарства на території Костопільської міської ради в АДРЕСА_2 земельна ділянка площею 0,12 га має такий опис меж:

від А до Б землі гр. ОСОБА_7

від Б до В землі Агрошляхбуд

від В до Г землі гр. ОСОБА_8

від Г до А землі гр.

ОСОБА_9 подальшому до вказаної технічної документації сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_3 було долучено пояснювальну записку, каталог координат кутів зовнішніх меж землекористування та експлікацію земельних угідь, на підставі яких вказану земельну ділянку було включено до Державного земельного кадастру із присвоєнням кадастрового номера :01:002:0942 та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно опису межі земельної ділянки площею 0,1200 га, що міститься в Експлікації земельних угідь, виготовленої ФОП ОСОБА_3 , спірна земельна ділянка вже має такі межі:

від А до Б землі загального користування (прохід) ,

від Б до В землі спільне підприємство по агропромисловому будівництву «Костопільагрошляхбуд»,

від В до Г землі гр. ОСОБА_2 ,

від Г до Д землі загального користування (прохід),

від Д до А землі гр. ОСОБА_10 .

З дослідженої в судовому засіданні технічної документації на спірні земельні ділянки вбачається, що гр. ОСОБА_2 при внесенні даних до Державного земельного кадастру не було розроблено нову технічну документацію, а лише було долучено до технічної документації 1995 та 2001 рр. пояснювальна записка, каталог координат та експлікація земельних угідь, розроблених ФОП ОСОБА_3 та не було встановлено меж земельної ділянки в натурі тобто з виносом на місцевості.

Із Схеми розташування земельних ділянок по АДРЕСА_5 вбачається, що загальний прохід/проїзд наявний між земельними ділянками ОСОБА_2 з кадастровим номером :01:002:0941 та земельної ділянкою ОСОБА_11 з кадастровим номером :01:002:0873, тоді як фактично такого проходу/проїзду на місцевості не існує (наявний паркан). Далі прохід/проїзд впирається у земельну ділянку ОСОБА_2 з кадастровим номером :01:002:0942 і між яким такого проходу/проїзду немає; після чого загальний прохід/проїзд до земельної ділянки гр. ОСОБА_1 проходить між земельним ділянками ОСОБА_2 з кадастровим номером :01:002:0942 та ОСОБА_10 з кадастровим номером :01:002:0884, якого також фактично не існує.

Дану обставину було встановлено під час виїзного судового засідання та огляд спірних земельних ділянок за місцем їх розташування за участі спеціаліста-сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_12 та підтверджено Схемою розміщення встановлених межових точок по відношенню до існуючого розташування земельних ділянок по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 згідно даних Державного земельного кадастру, а також зробленими під час огляду відповідними фотознімками .

Із схеми розміщення встановлених межових точок по відношенню до існуючого розташування земельних ділянок по АДРЕСА_5 згідно даних Державного земельного кадастру, складеної спеціалістом-сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_12 під час виїзного судового засідання та огляду спірних земельних ділянок, вбачається, що земельна ділянка загального користування, яку протиправно використовує відповідач складає в загальній площі - 0,0984 га.

В судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_13 - головного спеціаліста-землевпорядника Костопільської міської ради, та ОСОБА_14 - виконуючого обов`яки начальника відділу, головного спеціаліста-землевпорядника Костопільської міської ради, які входили до складу комісії по розгляду звернення гр. ОСОБА_1 щодо земельної ділянки загального користування (прохід, проїзд), які повідомили, що при обстеженні земельних ділянок було зафіксовано, що у власності гр. ОСОБА_2 перебувають земельні ділянки 0,1000 га - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 0,1200га для ведення ОСГ. Разом з тим зафіксовано факт самовільного заняття частини земель комунальної власності Костопілської міської територіальної громади, на яких висаджені фруктові дерева та встановлена огорожа. На земельній ділянці площею 0,1200 га з кадастровим номером :01:002:0942 самовільно викопана водойма, для якої було здійснено знаття ґрунтового покриву, що порушує вимоги земельного законодавства України.

Суд вважає встановленим, що під час виготовлення ФОП ОСОБА_3 каталогів координат та створення обмінних файлів із присвоєнням вищевказаним земельним ділянкам кадастрових номерів :01:002:0941 та :01:002:0942 відбулося зміщення конфігурації цих спірних земельних ділянок відносно тих координат, які були встановленні первинною технічною документацією 1995 та 2001 рр., із включенням до земельних ділянок гр. ОСОБА_2 (самовільним захопленням) земель територіальної громади м.Костопіль, а саме: проходу/проїзду.

Також суд зазначає, що межі зареєстрованих у Державному земельному кадастрі спірних земельних ділянок відповідача з кадастровими номерами :01:002:0941 та :01:002:0942 не погоджені із суміжними землевласниками в в тому числі і з Костопільською міською радою.

Відповідно до ч.5 п.5 ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується, зокрема, у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів, в інших випадках - власником (розпорядником) земельної ділянки, а щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, що перебуває у користуванні, - землекористувачем.

А відповідно до п.4.3. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 N 376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за N 391/17686, у разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

За таких обставин суд погоджується з доводами представника позивача, що гр. ОСОБА_2 не розроблялося технічної документації , а долучені до технічної документації 1995 та 2001 рр. пояснювальна записка, каталог координат та експлікація земельних угідь, розроблених ФОП ОСОБА_3 , не можна вважати технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Суд приходить до висновку, що Костопільською міською радою не передавалися у власність гр. ОСОБА_2 земельні ділянки загального користування Костопільської територіальної громади. Передані у приватну власність земельні ділянки площею 0,1200 га за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та ті, що у подальшому були зареєстровані у Державному земельному кадастрі, мають розбіжності у конфігураціях та включають частини земель комунальної власності Костопільської територіальної громади.

Вирішуючи даний спір по суті, суд застосовує наступні норми права.

Згідно зі частинами другою та третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно із статтею 79-1 ЗК України земельна ділянка формується як об`єкт цивільних прав. За змістом частин першої - п`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проєктами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно із статтею 1 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VІ "Про державний земельний кадастр" (далі - Закон про земельний кадастр) державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до статті 15 Закону про земельний кадастр до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, зокрема, кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із статтею 16 Закону про земельний кадастр земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

Отже, порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами, визначений статтями 116, 118, 122 ЗК України, передбачає вчинення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування відповідних дій та прийняття рішень, а саме: формування земельної ділянки, присвоєння їй кадастрового номера,надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, тощо.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, у тому числі визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (частини перша - третя статті 152 ЗК України).

Згідно із статтею 154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування несуть відповідальність за шкоду, заподіяну їх неправомірним втручанням у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою.

За положеннями частин десятої, тринадцятої статті 79-1 ЗК України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Згідно із частинами шостою - восьмою статті 16 Закону про земельний кадастр кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Згідно з приписами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (ст.387 ЦК України).

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15).

Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч.1 ст.388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя стаття 388 ЦК України).

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Аналогічний висновок узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.11.2018 р у справі № 488/5027/14-ц.

Як встановлено в судовому засіданні, земельна ділянка загального користування загальною площею 0,0984 га вибула з володіння позивача - Костопільської територіальної громади, поза волею без прийняття відповідного рішення, а тому наявні законні підстави для її витребування від відповідача ОСОБА_2 на користь територіальної громади.

Такий спосіб захисту відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

Що ж вимоги про скасування державної реєстрації права власності відповідача на спірні земельні ділянки, то суд враховує наступне.

Відповідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), задоволення вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Таким чином, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах.

Як встановлено судом, Костопільською міською радою не приймалося рішення про передачу відповідачу гр. ОСОБА_2 у власність земель загального користування, а захистити своє право власності в інший спосіб ніж скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок, суд приходить до висновку, що така позовна вимога є обгрунтованою.

Так згідно абз. 3 ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Також суд враховує позицію Верховного Суду викладену у постанові від 23.06.2020 в справі № 922/2589/19 де зазначено, що з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення судових рішень про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; скасування державної реєстрації прав обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Оскільки суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування державної реєстрації прав, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, то рахує також обґрунтованою і вимогу позивача про необхідність відновлення за рахунок відповідача доступу до земельної ділянки загального користування шляхом зобов`язання останнього демонтувати паркан, видалити багаторічні насадження, закопати водойму та відновити прохід (проїзд), оскільки вони взаємопов`язані.

Предметом доказування в цивільному процесі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Суд рахує, що стороною позивача належно обґрунтовано та доведено належними, допустимими та достовірними доказами заявлені позовні вимоги, що є підставою для їх задоволення.

Суд не приймає до уваги покликання відповідача та його представника щодо розгляду Костопільським районним судом в 2021 році справи №564/3093/19 про спір між тими самими сторонами, про той же самий предмет і з тих самих підстав, оскільки спір був між іншими сторонами (позивач ОСОБА_1 ) і з іншим предметом позову - скасування державної реєстрації земельних ділянок.

Також не заслуговують на увагу покликання позивача на пропущення позивачем строків позовної давності, оскільки як встановлено в судовому засіданні, підставою звернення Костопільської міської ради з даним позовом стали обставини встановлені під час розгляду заяви ОСОБА_1 , які були оформленні протоколом комісії з розгляду та вирішення земельних спорів Костопільської міської ради №1 від 20.09.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 10 736,00 грн., який сплачений позивачем при подачі позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 12, 76-80, 89, 133, 141,259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Костопільської міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_3 та Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про скасування державної реєстрації прав, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:0942, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0941, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Костопільської міської ради Рівненської області () земельну ділянку загального користування площею 0,0984 га, що увійшла до земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:0942, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0941, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відновити за власний рахунок межі земельної ділянки загального користування, що межують із земельною ділянкою 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:0942, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0941, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 демонтувати паркан, видалити багаторічні насадження, закопати водойму та відновити прохід (проїзд).

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Костопільської міської ради Рівненської області судові витрати по справі в сумі 10 736 (десять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

Костопільська міська рада Рівненської області ( м. Костопіль, 1 Травня, 3, Рівненський, Рівненська обл.), код 04057669 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (жителька АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено

28 липня 2025 року .

СуддяЛ. А. Грипіч