Справа № 462/5978/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого- судді Ліуша А.І.,

секретаря: Поляниці А.М.

заявниці: ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ :

заявниця ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою про винесення обмежувального припису щодо її чоловіка ОСОБА_2 . Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, поводиться неадекватно, постійно вчиняє протиправні хулінганські дії щодо неї у присутності їхніх дітей, висловлюється нецензурною лайкою та вчиняє фізичне насильство, у зв`язку із чим неодноразово була змушена викликати працівників поліції, в результаті чого працівниками поліції приймались термінові заборонні приписи стосовно кривдника ОСОБА_2 , однак безрезультатно. Тому, з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо неї просить подану заяву задоволити та застосувати обмежувальний припис у виді заборони ОСОБА_2 перебувати у місці її проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на шість місяців.

У судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала у повному обсязі з мотивів, викладених у заяві про видачу обмежувального припису та просила таку задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 на виклики суду не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час, день та місце судового засідання. Своїх пояснень до суду не направив. Положеннями ч. 9, 11 ст. 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відтак, беручи до уваги стислі строки розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення заяви, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Залізничного районного суду м. Львова від 24 червня 2025 року, визнано ОСОБА_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, згідно вказаної постанови ОСОБА_2 , 01 червня 2025 року близько 10 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_1 перебуваючи у п`яному вигляді вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: виражався нецензурною лексикою, голосно кричав, погрожував фізичною розправою, штовхав, шарпав за огляд, однак тілесних ушкоджень не заподіяв, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, суду було також надано скріншоти з сайту Судова влада, по справах, учасником якої є ОСОБА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, про стягнення аліментів, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, про стягнення аліментів, про розірвання шлюбу, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Суду було надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ від 30 липня 2025 року, згідно якого 30 липня 2025 року, близько 16 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , вчинив домашнє насильство відносно сина психологічного характеру, а саме: ображав словесно, погрожував фізичною розправою, здійснив умисні дії що виразилися в потраплянні біологічної речовини (слини) в обличчя сина, чим завдав шкоду його здоров`ю.

Як встановлено в ході розгляду справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 , які згідно довідок до акта огляду медико-соціальною експертною комісією є особами з інвалідністю з дитинства.

Крім того, згідно вільного доступу до АСДС, судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06 жовтня 2022 року, судом вже було видано обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 4 місяці, яким заборонено йому: перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному рішенні судом було встановлено, що 14.12.2019 року, 08.05.2021 року, 25.07.2022 року, 03.09.2022 року, 26.06.2022 року було прийнято термінові заборонні приписи стосовно кривдника ОСОБА_2 .

Згідно змісту термінових заборонних приписів щодо ОСОБА_2 працівниками поліції зафіксовано факти неодноразового вчинення ним у стані алкогольного сп`яніння домашнього психологічного та фізичного насильства як щодо заявника ОСОБА_1 , так і сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проявлялось у застосуванні ОСОБА_2 фізичної сили, нецензурних висловлювань, погроз до потерпілих.

Відповідно до термінових заборонних приписів стосовно кривдника вжито заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактуувати з постраждалою особою.

Разом з тим, 13.09.2022 року щодо ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушеня, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення 13.09.2022 року ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру щодо ОСОБА_1 .

Як вбачається із відомостей вказаного протоколу, 22.08.2022 року ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Положеннями ст. 26 Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб та ін.

Частинами 3-4 цієї ж статті передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявником доведено обставини систематичного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо ОСОБА_1 , а тому існує ризик продовження чи повторного вчинення насильства та загроза настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи. Такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

Враховуючи наведе вище, суд погоджується із доводами наведеними заявницею та з метою застосування дієвого та ефективного захисту її інтересів, а також недопущення повторного випадку домашнього насильства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви та видачі обмежувального припису ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 5, 9, 12, 19, 20, 81, 82, 141, 258, 259, 264, 265, 350-1-350-6, 353, 354 ЦПК України, Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", суд,-

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, - задовільнити.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 6 /шість/ місяців, яким заборонити йому: перебувати в місці проживання /перебування/ ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Про видачу обмежувального припису повідомити відділ поліції №1 ЛРУП № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області - для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: А.І. Ліуш