Справа № 212/1496/24
У Х В А Л А

31 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді Зіміна М.В., за участю секретаря судового засідання Пелешенко К.В.,

за участі: представника позивача за зустрічним позовом та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги адвоката Амельчишина О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Горбенко Ірини Василівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 212/1496/24 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради про відібрання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_3 про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною, та за позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_2 про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною, -

встановив:

21 липня 2025 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла заява адвоката Горбенко Ірини Василівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 212/1496/24 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради про відібрання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_3 про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною, та за позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_2 про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною. Так, заявник зазначає, що 07 липня 2025 року Покровським районним судом міста Кривого Рогу ухвалено рішення у справі № 212/1496/24 та заявник просить суд ухвалити додаткове рішення у справі на підставі ч. 1,2 ст. 246 ЦПК України.

28 липня 2025 року представником позивача за зустрічним позовом та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги адвокатом Амельчишиним О.В. подано до суду заперечення в яких останній просить постановити додаткове рішення, яким відмовити в стягненні з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача за первинним позовом ОСОБА_1 понесені ним витрати на оплату послуг ФОП ОСОБА_4 , які вказані представником позивача як судові витрати за правничу допомогу за участь у цивільній справі. Вказує, що відповідно до змісту заяви, договору про надання правової допомогу №1602 від 04.09.2023, з додатковою угодою від 04.09.2023, вказаний договір укладений позивачем за первинним позовом ОСОБА_1 не з адвокатом, а з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 . Те ж саме стосується і Акту від 01.07.2025 і квитанцій про оплату. Крім того в квитанціях відсутній підпис ОСОБА_1 . У виписці з ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань відсутні відомості про те, що ФОП ОСОБА_4 остання також здійснює незалежну професійну діяльність, та не надано іншого документа на підтвердження зазначеної обставини, оскільки це передбачено пп. 3 п. 6.7 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Мінфіну України від 09.12.2011 №1588 зі змінами. В свою чергу згідно ст. 13 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є само зайнятою особою. Крім того, витрати на юридичні послуги, надані іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст.137, ч. 7 ст.139 та ч. 3 ст. 141 ЦПК. Також просить суд визнати строк на подання заяви та доказів таким, що пропущений без поважних причин.

Представник позивача за зустрічним позовом та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги у судовому засіданні підтримав письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення та просив суд відмовити у задоволенні заяви.

Позивач за первісним позовом та його представник до суду не прибули, заяв або клопотань до суду не подавали.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги до суду не прибув, заяв або клопотань до суду не подавав.

Суд вислухавши пояснення представника позивача за зустрічним позовом та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, перевіривши матеріали заяви та додані до неї документи, приходить до такого висновку.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі статтею 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені положення застосовуються і до розгляду справ в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи.

За статтею 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.

Судом встановлено, що 07 липня 2025 року Покровським районним судом міста Кривого Рогу ухвалено рішення у справі № 212/1496/24, яким первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради про відібрання дитини залишено без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_3 про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною залишено без задоволення. Самостійний позов третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_2 про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною залишено без задоволення.

У судових дебатах адвокатом Горбенко І.В. заявлено про неможливість подати докази витрат на правничу допомогу та подання їх до суду по порядку ст. 246 ЦПК України.

21 липня 2025 року адвокат Горбенко І.В. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача за зустрічним позовом та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на користь позивача за первинним позовом витрати на правову допомогу в розмірі 34000 грн. солідарно. На підтвердження витрат адвокат Горбенко І.В. надала до заяви докази оплати витрат на надання правової допомоги. Також адвокат Горбенко І.В. вказує, що з 07.07.2025 по 17.07.2025 перебувала на лікуванні, у зв`язку з чим просить суд поновити строки на звернення до суду з відповідним клопотанням.

Судом встановлено, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі подана до суду адвокатом Горбенко І.В. 21 липня 2025 року, тобто з пропуском 5-ти денного строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Вирішуючи питання про поновлення строку на подачу до суду доказів з надання правової допомоги судом встановлено таке.

За частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини, представник позивача за первісним позовом посилалася на перебування на лікуванні. Так, суду надано довідку ФОП ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 перебувала на амбулаторному лікуванні з 07.07.2025 по 17.07.2025.

Суд зазначає, що сама по собі та обставина, що ОСОБА_4 проходила курс амбулаторного лікування, не свідчить про поважність причин пропуску строку подачі до суду відповідної заяви. Необхідно довести, що лікування було настільки серйозним, що унеможливлювало вчинення процесуальних дій у встановлений строк.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 не надано суду доказів того, що отримане нею лікування призвело до її тимчасової непрацездатності, що в свою чергу унеможливлювало вчинення останньою процесуальних дій у встановлений законом строк.

Окрім цього, положення частини восьмою статті 141 ЦПК України передбачають право сторони по справі подати до суду відповідні докази витрат на правову допомогу у встановлений законом строк. Отже відповідні докази витрат на правову допомогу могли бути надані не тільки представником позивача за первісним позовом, а і самим позивачем ОСОБА_1 .

Водночас сторона позивача за первісним позовом не зазначає поважності неподання відповідних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу у встановлений законом строк позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене суд вважає, що позивачем за первісним позовом не доведено поважності причин пропуску строку на подання доказів суду, а тому враховуючи те, що докази оплати витрат на надання правової допомоги подано позивачем за первісним позовом до суду з пропуском п`ятиденного строку їх подання до суду, останні не приймаються судом.

Оскільки позивачем за первісним позовом не подано відповідних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу протягом встановленого строку заява адвоката Горбенко І.В. залишається без розгляду, а тому відсутні підстави для прийняття додаткового рішення у справі.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити адвокату Горбенко Ірини Василівни у поновленні процесуального строку.

Заяву адвоката Горбенко Ірини Василівни про подання суду доказів витрат на правову допомогу залишити без розгляду.

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою адвоката Горбенко Ірини Василівни у цивільній справі № 212/1496/24 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради про відібрання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_3 про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною, та за позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_2 про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 31 липня 2025 року.

Суддя М. В. Зімін