Справа № 953/4418/25
24 липня 2025 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Власової Ю.Ю.
секретар судового засідання Тютюнова Л.В.
сторони та інші учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням заяви про часткову зміну предмету позову, просить:
Також, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат шляхом стягнення на його користь сплачену суму судового збору.
Правом подання відзиву на позов відповідач не скористалася.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 12.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощено позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін).
Враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Участь у справі сторін.
У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Козаренко Н.Ю. вимоги позову підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.
У судове засідання відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності не надала.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом також встановлено, що від сумісного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
28.07.2015 рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/677/15ц (провадження № 2/643/1569/15) позов ОСОБА_5 (батько позивача) та ОСОБА_6 (мати позивача) до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання непрацездатних батьків у розмірі 1000,00 (тисяча) гривень на місяць, починаючи з 21.01.2015, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання непрацездатних батьків у розмірі 1000,00 (тисяча) гривень на місяць, починаючи з 21.01.2015.
На підставі зазначеного судового рішення, 12.10.2025 постановами про відкриття виконавчого провадження за № 49113993 та № 49111659 Київським ВДВС Харківського міського управління юстиції прийнято на виконання виконавчі листи № 643/677/15ц від 31.08.2015 Московського районного суду м. Харкова, та відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання непрацездатних його батьків - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у розмірі по 1000,00 (тисяча) гривень щомісячно на кожного окремо, починаючи з 21.01.2015.
Поряд з цим, позивачем зареєстровано другий шлюб, а саме: 29.08.2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрований шлюб у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1176, та від цього шлюбу у позивача з дружиною ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_8 .
Відповідно до розрахунку заборгованості Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сума заборгованості станом на березень 2025 року зі сплати аліментів складає 247 271 грн. 83 коп., та як наслідок, станом на червень 2025 року заборгованість зі сплати аліментів складає 225 677,45 грн. із розрахунку: 247 271,83 грн. (борг за період з січня 2015 року по березень 2025 року) 7006,24 грн. (відрахування роботодавцем у березні 2025 року) 6 115,46 грн. (відрахування роботодавцем у квітні 2025 року) 8 472,68 грн. (відрахування роботодавцем у травні 2025 року).
Судом встановлено, а позивачем підтверджено, що відповідно до зазначеного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на березень 2025 року та здійсненого роботодавцем КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» утримання за період з березня по травень 2025 року згідно наданих роботодавцем звітів та довідок, розмір заборгованості по аліментам позивача перед відповідачем згідно ВП № 77019541 від 19.03.2025 станом на червень 2025 року заборгованість по аліментам дійсно складає 225 677,45 грн.
Також, судом встановлено, що позивач працює у КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» Комплексу «Харківводовідведення» з 01.01.2015 майстром на дільниці Слобідського району Управління з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем, та його дохід, зокрема, за травень складає 22 006,96 грн., із яких утримано податок з доходу у розмірі 3 961,25 грн., військовий збір 1100,35 грн. та сплачені аліменти на дитину та батьків у розмірі 10 472,68 грн. Фактично отримано дохід у вигляді заробітної плати, зокрема у травні 2025 року, у розмірі 6 472,68 грн.
Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 зазначеної статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.
За змістом положень ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Отже, можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.
Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.
Крім того, відповідно до Закону України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Такий припис доводить факт підвищеного захисту прав дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, виходячи зі змісту статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.
Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача.
Єдиним годувальником нової родини є саме позивач ОСОБА_1 , який має дохід виключно у вигляді нарахованої заробітної плати, працюючи майстром дільниці Слобідського району Управління з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем Комплексу «ХАРКІВВОДОВІДВЕДЕННЯ» КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» та дружина позивача - ОСОБА_7 не працює та не має будь-якого доходу, що вбачається з Індивідуальних відомостей від Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за Формами ОК-7 та ОК-5 від 09.04.2025, з яких вбачається відсутність відомостей про страхувальника ОСОБА_7 , починаючи з 2023 року по теперішній час, а також, підтверджується довідкою Харківського обласного центру зайнятості від 16.04.2025 № 353, з якої вбачається, що ОСОБА_7 не зареєстрована як безробітна в Державній службі зайнятості станом на 14.04.2025, та як наслідок, не отримує від держави тієї чи іншої матеріального допомоги по безробіттю за рахунок бюджетних асигнувань, тощо.
Таким чином, суд доходить висновку, що сплата аліментів на батьків пенсіонерів, створення нової родини та народження дитини у другому шлюбі суттєво змінили матеріальне та сімейне становище позивача, починаючи з серпня 2015 року.
Крім того, у позивача погіршився стан здоров`я, що вбачається, зокрема, з виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 7895 від 08.10.2024 за формою первинної облікової документації № 027/о, відповідно до якої позивачу встановлено повний діагноз: «компресія корінців L5-S1 праворуч, правобічна люмбоішиалгія, змішаний варіант, остеохондроз поперекового відділу хребта, стійкий виражений больовий синдром, грижа диска L2-L3, протрузія диска L4-S1», та «об`єктивно стан хворого є середньої важкості», серед лікування, зокрема, визначено корсет та дотримання ортопедичного режиму, тощо.
Отже, позовна заява про зменшення розміру аліментів є обґрунтованою та підтвердженою ОСОБА_1 , а саме останнім доведено зміну матеріального та сімейного стану, а тому слід зменшити розмір стягуваних із позивача аліментів на користь ОСОБА_2 з 1/4 на 1/6 частин з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.
Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Аналіз статті 197 СК України надає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.
Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
Позивачем надано до суду довідку з місця роботи, яка підтверджує його дохід, який складається виключно із заробітної плати, обґрунтував наявність двох непрацездатних батьків на його утриманні, яким сплачує щомісячно аліменти, та надав докази відсутності заборгованості по сплаті аліментів на батьків, надав докази зміни сімейного стану, надав докази зміни матеріального становища, надав докази, що має на утриманні неповнолітню дитину від другого шлюбу, підтвердив, що виключно позивач утримує родину, та підтвердив факт, що теперішня дружина не працює та не має доходу.
Враховуючи матеріальний стан позивача, який ґрунтується на розмірі заробітної плати, та перевищення розміру аліментів у порівнянні з прожитковим мінімумом, встановленим законом, суд вважає за можливе зменшити розмір заборгованості по аліментах.
Всі обставини, зазначені позивачем як підставу для часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам є обставинами, що мають істотне значення та можуть бути підставою для часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам в порядку ч. 2 ст. 197 СК України, так як всі вказані обставини щодо зміни майнового та сімейного стану відбулися у позивача починаючи з 2015 року та тривають по теперішній час (сплата аліментів на батьків, зареєстрований шлюб, утримання дружини та неповнолітньої дитини від другого шлюбу, погіршення стану здоров`я, відсутність у власності позивача рухомого та нерухомого майна, тощо).
Крім того, суд звертає увагу, що матеріали справи не місять будьяких доказів, що позивач ухилявся від сплати аліментів, змінюючи місце роботи, тим самим уникаючи відрахування суми аліментів від заробітної плати, не змінював адресу своєї реєстрації, та з матеріалів справи вбачається, що саме відповідачем не було пред`явлено до примусового виконання виконавчого листа протягом 11 років з моменту його видачі Московським районним судом м. Харкова.
Судові витрати.
За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Так, при зверненні до суду позивачем понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Зважаючи на задоволення позовних вимог, витрати позивача з оплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 258-259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Харків, вул. Куликівська, 12.
Повний текст рішення складено і підписано 29.07.2025.
Суддя - Ю.Ю. Власова