Справа №676/5947/24
Номер провадження 2/676/421/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

26 березня 2025 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Швець О.Д.

з участю секретаря - Михайловської І.А.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 07.08.2023р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір №6942763 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в сумі 15000 грн. на строк 360 днів з періодичністю сплати процентів кожні 30 днів. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати процентів мав бути внесений відповідачем 01.08.2024 р. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконало повністю. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість: 15000 грн. сума кредиту, 27462 грн проценти за користування кредитом.

27.05.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» за плату відступило позивачеві своє право грошової вимоги до боржників за цілим рядом договорів, у тому числі, до ОСОБА_1 .

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за Кредитним договором №6942763 від 07.08.2023 року, в сумі 60372 грн. з яких: 15000 грн. сума кредиту, 27462 грн. проценти за користування кредитом, 17910 грн. проценти за 60 календарних днів.

Рух справи.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 01.10.2024 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов не подав.

За відсутності відзиву, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 07.08.2023р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір №6942763 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 1.1. договору, укладення цього договору здійснювалося сторонами за допомогою ІТС ТОВ «АвентусУкраїна», доступ до якої забезпечувався споживачу через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснювалася при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки ТОВ «Авентус Україна» правильності введення коду, направленого ТОВ «Авентус Україна» на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Договір підписаний електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора А8145, який був направлений споживачу 07.08.2023р. 18:47:00 на номер мобільного телефону, повідомлений відповідачем ТОВ «Авентус Україна» в ITC ТОВ «Авентус Україна» і зазначений в договорі.

На умовах, встановлених договором товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.2 договору).

Сума кредиту складає 15 000 грн. (п.1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.(п.1.4 договору).

Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказано в п.1.4 договору (п.1.5.1 договору).

Пунктом 3.4. договору встановлено, що розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.5.1 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений ТОВ «Авентус Україна» в односторонньому порядку.

Відповідно до п. 3.1, 4.3.1 договору, передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

У пункті 4.4. договору визначено, що відповідач зокрема, зобов`язаний: у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.

Згідно із п. 5.1. договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку, визначеного в п.5.3. договору. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до договору) датою останнього платежу є 01.08.2024 р.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (п.9.2 договору).

ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за договором, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, кошти не повернув та не сплатив проценти за користування кредитними коштами, що призвело до порушення прав ТОВ «Авентус Україна» як кредитора.

27.05.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» за плату відступило позивачеві своє право грошової вимоги до боржників за цілим рядом договорів, у тому числі, до ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з реєстру боржників.

На день відступлення права вимоги ТОВ «Авентус Україна» нарахувало заборгованість за кредитним договором у розмірі 42 462 грн., яка складається з: 15 000 грн. сума кредиту, 27 462 грн проценти за користування кредитом.

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» здійснив нарахування процентів за кредитним договором № 6942763 від 07.08.2023 р. за 60 календарних днів після укладення Договору факторингу, а саме з 27.05.2024 р. по 25.07.2024 р., на суму 17 910 грн, та включив цю суму в розмір заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким отримав на підставі Договору факторингу.

Норми права, застосовані судом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1статті 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України, статтею 36 ГПК України та статтею 79 КАС України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, встановлені договором.

Як передбачено частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Тобто позичальник 1) отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та 2) отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти.

Натомість у позичальника виникає зобов`язання 1) повернути грошові кошти у встановлений строк та 2) сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказані висновки Велика Палата Верховного Суду висловила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки суду.

Між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору та обумовлено строк кредитування, а також встановлено належне виконання позикодавцем своїх зобов`язань за договором та неналежне виконання боржником своїх зобов`язань з повернення кредиту.

Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А8145», після чого відповідач отримав кредит в сумі 15000 грн. на свою платіжну карту, що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» про перерахування коштів №20240612-2а від 12.06.2024 р.

Таким чином позивач виконав свої зобов`язання за договором.

Відповідач не виконав зобов`язання за договором, станом на дату закінчення строку договору утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 42 462 грн., яка складається з: 15 000 грн. сума кредиту, 27 462 грн проценти за користування кредитом.

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» здійснив нарахування процентів за кредитним договором № 6942763 від 07.08.2023 р. за 60 календарних днів після укладення Договору факторингу, а саме з 27.05.2024р. по 25.07.2024р., на суму 17 910 грн, та включив цю суму в розмір заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким отримав на підставі Договору факторингу.

27.05.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» за плату відступило позивачеві своє право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №6942763 про надання споживчого кредиту у розмірі 42462,00 грн. яка складається з: 15000 грн. сума кредиту, 27462 грн проценти за користування кредитом.

П.1.1 договору факторингу передбачено, що за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору.

Вказане підтверджується договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року та витягом з реєстру боржників.

В договорі факторингу визначено перелік договірної термінології, що використовуються в ньому.

Згідно розділу, що містить визначення термінів , що використовуються в даному договорі, заборгованість - це грошові зобов`язання боржників перед клієнтом, що містяться у реєстрі боржників, які належать до сплати клієнту боржниками у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентною ставкою), відповідальність за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів.

Боржники позичальники клієнта, яким клієнт надав кредити, або право вимоги до яких набуте клієнтом у відповідності до іншого договору факторингу, та які мають зобов`язання перед клієнтом згідно кредитних договорів щодо внесення основної суми боргу (кредиту), плати за кредитом(плати за процентною ставкою), пені за порушення грошових зобов`язань, а також будь-які представники боржника, повірені, правонаступники, поручителі, інші особи, що взяли на себе обов`язок виконати (повністю або частково) зобов`язання щодо сплати заборгованості замість боржника.

Право вимоги - це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів.

Тобто в розумінні договору факторингу позивач отримав право грошової вимоги до боржника саме в розмірі, який чітко визначений у реєстрі боржників і не передбачає права грошової вимоги до боржників на майбутні платежі.

ТОВ «Авентус Україна» передала ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 42 462,00 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором в сумі 42462,00 грн. яка складається з: 15000 грн. сума кредиту, 27462 грн проценти за користування кредитом.

Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України укладення договору факторингу не тягне за собою заміну сторони кредитодавця у договорі кредиту.

Метою укладення договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення на користь фактора права грошової вимоги до боржника/боржників, такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги.

Договором факторингу не передбачено права фактора нараховувати боржникам проценти за користування кредитом на підставі кредитного договору

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отже, за умовами договору про споживчий кредит №6942763 від 07.08.2023 р. сторони погодили строк його дії, нарахування позивачем процентів за кредитним договором №6942763 від 07.08.2023р за 60 календарних днів за період з 27.05.2024р. по 25.07.2024р., що становить 17910 грн, умовами кредитного договору не передбачені, тому суд приходить до висновку про відмову у стягненні відсотків за користування кредитом поза межами строку дії договору.

При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі вимоги позивачем не заявлені.

На підставі дослідженого суд знаходить за необхідне позовні вимоги задовольнити частково в межах доведеності позовних вимог на суму 42462,00 грн., яка складається з: 15000 грн заборгованість відповідачки за основним боргом за кредитним договором № №6942763 від 07.08.2023р та 27462 грн - заборгованість за відсотками за цим Договором.

Окрім цього, судом встановлено, що понесені ТОВ ФК «Фінтраст Україна» витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги №17/07-2024 від 17липня 2024 року; Ордером на надання правничої допомоги адвокатом Столітнім М.М., Актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору від 14 серпня 2024 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог (70,33%) суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір 1703,67 грн та витрати на професійну правничу допомогу 7033,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтранс Капітал» заборгованість за кредитним договором №6942763 від 07.08.2023 року в розмірі 42462,00 грн. яка складається з: 15000 грн. сума кредиту, 27462 грн проценти за користування кредитом та судовий збір у розмірі 1703,67 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7033,00 грн.

В задоволення решти позову відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтранс Капітал», , юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 26 березня 2025 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.