Справа № 490/6253/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Шведюк Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову, позивач просить визнати за нею право власності у порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частину у праві власності на земельну ділянку, площею 524 кв.м., кадастровий номер :03:033:0004, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2024 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин, надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач у справі позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Відповідно до Державного акту серії ЯЕ № 930782 земельна ділянка кадастровий номер: :03:033:0004, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд на праві власності належала ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого наявна у матеріалах справи.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса звернулася його донька ОСОБА_1 , на підстав якої заведено спадкову справу №33/2023.

Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко І.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я позивача ОСОБА_1 на спадкове майно, а саме на частину у справі власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко І.В. від 19 червня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва пр оправо на спадщину за законом після мерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на частину у справі власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:033:0004 за адресою АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 Цивільного кодексу України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 Цивільного кодексу України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Доказів наявності інших спадкоємців, які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Підстави набуття права власності на земельну ділянку громадянами визначено у статті 81 Земельного кодексу України.

Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) (частина перша статті 86 Земельного кодексу України).

Частина четверта статті 89 Земельного кодексу України вказує на те, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (частина п`ята статті 89 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно).

Згідно із частиною першою статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (частина перша, друга статті 369 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи слідує, що спірна земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Відповідно до норми статті 89 Земельного кодексу України їх частки є рівними та складають по частині у праві власності за кожним співвласником. Доказів визначення часток співвласників у іншому розмірі матеріали справи не містять.

Враховуючи, що позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом на частину у справі власності на земельну ділянку, позов слід задовольнити у повному обсязі, визнати за позивачем право власності у порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_3 на означене майно.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір сплачено під час подачу позову до суду.

Керуючись статтями 5, 12, 13, 79-84, 141, 259-265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частину у праві власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:033:0004 за адресою АДРЕСА_1 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Шолох