Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4838/24 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю.І.
Категорія 10 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

05 серпня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Черткова Віктора Олеговича про ухвалення додаткового рішення у справі №296/4838/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом особистої власності,

в с т а н о в и в :

У травні 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Янчук М.О. подав до суду позов про визнання майна об`єктом особистої власності, в якому просив визнати транспортні засоби, зокрема, автомобілі особистою приватною власністю ОСОБА_2 .

11 квітня 2025 року ОСОБА_3 подано заяву про залишення позову без розгляду.

Цього ж дня, представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Чертковим В.О. було подано заперечення на вище вказану заяву із проханням відмовити у її задоволенні, визнати обов`язкову явку в судове засідання ОСОБА_4 для дачі особистих пояснень у справі та відкласти в зв`язку з цим розгляд справи. Також просив стягнути із позивачки на користь відповідача витрати на правничу допомогу (з врахуванням останнього засідання) у розмірі 15 600 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 14 квітня 2025 року заяву представника ОСОБА_3 задоволено і позов залишено без розгляду. У задоволенні заяви адвоката Черткова В.О. про розподіл судових витрат у справі відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат Чертков В.О. подав апеляційну скаргу, де просив її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви представника позивачки про залишення позову без розгляду та направити справу для продовження розгляду справи по суті до суду першої інстанції.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 03 липня 2025 року апеляційну скаргу задоволено, оскаржувану ухвалу скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

09 липня 2025 року через систему «Електронний Суд» до апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Черткова О.В. про ухвалення додаткового рішення у цій справі щодо відшкодування понесених ОСОБА_1 судових витрат під час апеляційного розгляду.

Зокрема, представник просив ухвалити рішення про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3 600,00 грн витрат на правничу допомогу та 484,48 грн понесених витрат на сплату судового збору.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність без фіксування технічними засобами, що передбачено положеннями частини 2 статті 372 та частини 2 статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що вище зазначене клопотання не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 133 ЦПК України).

Як передбачено частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалюючи постанову 03 липня 2025 року, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвалу місцевого суду скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як роз`яснено у пункті 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.

Таким чином, питання відшкодування ОСОБА_1 судових витрат, понесених останнім під час апеляційного провадження, у відповідності до вимог статей 141 ЦПК України, у даному випадку підлягає вирішенню судом після завершення розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 141, 246, 270, 367, 368, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Черткова Віктора Олеговича про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді