Справа № 159/1338/25
Провадження № 2/159/798/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Шокот С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковель в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 14.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №101311810, який укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача, відповідно до якого кредит надається в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. 16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги до боржників, вказаним у реєстрах прав вимоги, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18325 грн. 50 коп., з яких: 15000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 2500 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками, 825 грн. заборгованість за комісією. 14.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір позики №74895732.Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку визначеному договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги до боржників, вказаним у реєстрах прав вимоги, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26254 грн. 71 коп., з яких: 18000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 8254 грн. 71 коп. заборгованість за відсотками. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №101311810 в розмірі 18325 грн. 50 коп., заборгованість за договором позики №74895732 в розмірі 26254 грн. 71 коп. та 3028 грн. судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно клопотання в позові, відповіді на відзив просить розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, надавши письмову відповідь на відзив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмового клопотання представника відповідача просить розглянути справу без їх участі, згідно письмового відзиву позов не визнають, просять в позові відмовити, вказуючи на те, що кредитний договір № 101311810 від 14.02.2022 року з ТОВ "МІЛОАН" не підписано електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, що суперечить вимогам положень ч. ч.6, 12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", ч.1 ст.205 ЦК України. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Стороною позивача додано копії договорів факторингу від 16 липня 2024 року № 16072024 та № 14/06/21 від 14.06.2021 року, вони надані не в повному обсязі, а лише містять окремі копії аркушів договорів факторингу. Дані договори факторингу не можуть бути прийняті судом як належний та допустимий доказ відступлення права вимоги за кредитними договорами. Надані позивачем витяги з реєстру боржників до договорів факторингу не містять підпису сторін фактору та клієнта, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача за договорами. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу. Позивач не надав доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитними договорами. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» додано до позовної заяви розрахунки заборгованості за кредитними договорами після відступлення первісних кредиторів права вимоги за кредитними договорами. В розрахунках відсутній період, за який нараховано заборгованість, дані щодо руху коштів на рахунку, сум, що фактично були отримані відповідачем, а тому встановити дійсний розмір заборгованості за цими кредитними договорами неможливо. Відповідач, перебуває на військовій службі по мобілізації, тому має бути звільнений від сплати відсотків за кредитними договорами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно наданого позивачем договору про споживчий кредит №101311810 від 14.02.2022 року, паспорту споживчого кредиту, графіку платежів за договором про споживчий кредит між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 товариство надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 15000 грн. на 90 днів з 14.02.2022 року, із сплатою (процентів) річних від суми кредиту та комісії. Кредит наданий в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку відповідача зазначену ним в особистому кабінеті. В договорі зазначено що він підписаний електронним підписом відповідача.

Згідно наданого позивачем договору позики №74895732 від 14.02.2022 року, між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 , ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 18000 грн. на 30 днів, із сплатою процентів 1,99 % в день. В договорі зазначено що він підписаний електронним підписом відповідача.

Відповідно до ст.ст.205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

На підтвердження укладення 14.02.2022 року договору №101311810 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 та 14.02.2022 року договору №74895732 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 позивачем не додано належних та допустимих доказів, в яких повинно бути відображено послідовність укладення договорів, введення даних по заяві відповідачем, як позичальником, їх перевірку та скорингову оцінку, створення пропозицій про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті відповідача, як позичальника, якому направлено sms-повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору, підписання саме відповідачем, як позичальником одноразовим ідентифікатором та відправленням товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт), розміщення в особистому кабінеті відповідача, як позичальника договору.

Таким чином, позивачем не доведено, що між відповідачем та первісними кредиторами укладено кредитні договори за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, ознайомлення та погодження відповідачем, як позичальником, з Правилами надання грошових коштів у позику, в зв`язку з чим відсутнє підтвердження ознайомлення та згода відповідача, як позичальника з умовами договорів. Укладання договорів не визнається відповідачем, не містить його підпису, тому його не можна розцінювати як кредитні договори, укладені між сторонами. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили усі обов`язкові умови кредитних договорів. Відсутні підстави вважати, що при укладенні договорів дотримано вимог, передбачених ст.9 Закону України «Про споживче кредитування».

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між товариством та фізичною особою споживачем.

Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Враховуючи не доведення позивачем укладання кредитних договорів, суд вважає недоцільним встановлювати та перевіряти підстави для звільнення відповідача від сплати відсотків та обставини переходу права грошової вимоги від первісних кредиторів до позивача за договорами факторінгу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у позові, вимоги про стягнення судових витрат задоволенню також не підлягають.

Керуючись ст.ст.205, 207, 638, 509 ЦК України, ст.ст.12, 89, 141, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:М. В. ГРІДЯЄВА