Справа № 598/1595/24
провадження № 2/598/64/2025
РІШЕННЯ

іменем України

"31" липня 2025 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області у складі:

головуючого судді Олещука Б.Т.

з участю секретарів Кравчук І.М., Кілик М.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Підкови І.Р., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Свиріпи І.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Підкова Інна Романівна до ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної майнової та моральної шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення, -

встановив :

До Збаразького районного суду звернулась ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Підкова Інна Романівна із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 03.07.2024, до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення.

В якій просить:

1. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6534 грн відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.

2. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 грн відшкодування спричиненої моральної шкоди.

3. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.6 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» в якому встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судовий інстанціях звільняються: позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

4. За умови понесення судових витрати позивачем ОСОБА_1 їх відшкодування покласти на відповідача ОСОБА_2 ..

В обґрунтування позовних вимог представник позивачів посилається на те що, вироком Збаразького районного суду від 22 січня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає в сумі 510 грн. Даним вироком встановлено, що ОСОБА_2 03.01.2024 перебуваючи на вулиці Дружби в селіс.Малі Вікнини, Кременецького району, Тернопільської області, під час словесного конфлікту, що виник на побутовому ґрунті, між ним та потерпілою ОСОБА_1 , усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наблизився до потерпілої, та умисно наніс їй декілька ударів дерев`яною палицею по спині та правому стегні, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді синця ділянки правого плечового суглоба, двох синців правото та синець лівого плечей, синець лівого стегна, що поширюється на ліву сідницю, та ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Потерпіла ОСОБА_1 являється пенсіонером за віком, проживає одна, внаслідок заподіяних травм у потерпілої суттєво погіршилось здоров`я і вона змушена була звернутись за медичною допомогою, внаслідок чого, загальна сума заподіяної їй майнової шкоди становить 5127 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог загальна сума заподіяної їй майнової шкоди становить 6534 грн (а.с.49). Внаслідок отриманої травми ОСОБА_1 втратила можливість себе обслуговувати, у неї змінився звичайний спосіб життя, вона втратила можливість спілкування, у неї змінилось звичне оточення. Вчиненими протиправними діями відносно ОСОБА_1 , крім фізичних травм, їй нанесено велику шкоду моральному та психологічному стану, який на сьогоднішній день усе погіршується. Потерпіла позивач ОСОБА_1 вважає компенсацію в розмірі 10000 грн достатньою для відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер 598/1595/24.

08 липня 2024 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання справи (а.с.26-27).

23 грудня 2024 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Підкової І.Р. надійшла заява про збільшення позовних вимог у якій просять пункт перший позовних вимог вважати: Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6534 грн відшкодування спричиненої матеріальної шкоди (а.с.49).

01 квітня 2025 року проведено підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті (а.с.68).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити повністю посилаючись зокрема на те, що з відповідачем існують неприязні відносини тривалий час, останній постійно її обзиває нецензурними словами. 03 січня 2024 року ОСОБА_2 побив її, приїхала поліція і склала протокол. Через тиждень вона поїхала знімати побої. Внаслідок таких дій ОСОБА_2 позивачка втратила зір, їздила по лікарях та завжди лікувалася. Рецепти по яких купляла ліки не має, але все купляла по призначенню лікаря. На дане лікування потратила гроші, а тому просить стягнути із відповідача 6534 грн. Разом з тим, також просить стягнути моральну шкоду із відповідача, оскільки внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 її постійно трусить і вона мусить пити таблетки щоб заспокоїтися. Моральну шкоду оцінює у 10000 грн.

Представник позивача адвокат Підкова І.Р. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав повністю та просив відмовити у задоволені позовних вимог за безпідставністю, посилаючись зокрема на те, що з позивачем у нього існують складні, неприязні відносини тривалий час, остання постійно його провокує, а потім викликає працівників поліції. Він заперечує щодо відшкодування позивачу матеріальної шкоди на лікування, оскільки остання не надала доказів того, що ліки вона купувала саме на лікування тілесних ушкоджень, встановлених вироком Збаразького районного суду від 22 січня 2024 року.

Представник відповідача адвокат Свиріпа В.З. у судовому засіданні просила відмовити у задоволені позову, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази понесення позивачем матеріальних збитків.

Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, та давши їм належну оцінку, суд, приходить до наступного висновку.

Суд неодноразово роз`яснював сторонам, що обставини справи мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Також суд вжив всіх дозволених чинним законодавством заходів для повного і об`єктивного розгляду справи, роз`яснював сторона у даній справі, що наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача, мають бути доведені належними та допустимими доказами.

Крім того, суд неодноразово сприяв сторонам у наданні додаткових доказів, шляхом задоволення їх клопотань та надавав терміни для представлення доказів, у зв`язку із чим неодноразово відкладався розгляд справи.

Суд не може вказувати сторонам, які докази необхідно надати суду для підтвердження своїх вимог та з власної ініціативи витребувати докази, оскільки згідно із вимогами ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи те, що обов`язок щодо доказування покладається на сторони, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати на підставі наявних доказів.

Так, судом встановлено, що вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2024 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає в сумі 510 гривень (а.с.11-13).

Даним вироком суду встановлено, що 03 січня 2024 року приблизно 15 години 15 хвилин, обвинувачений ОСОБА_2 , перебуваючи на вулиці Дружби в селі с.Малі Вікнини, Кременецького району, Тернопільської області, під час словесного конфлікту, що виник на побутовому ґрунті, між ним та потерпілою ОСОБА_1 , усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наблизився до потерпілої, та умисно наніс їй декілька ударів дерев`яною палицею по спині та правому стегні, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді синця ділянки правого плечового суглоба, двох синців правото та синець лівого плечей, синець лівого стегна, що поширюється на ліву сідницю, та ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З даного вироку також вбачається, що ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, він та його захисник не оспорили встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку.

Даний вирок набрав законної сили 22 лютого 2024 року.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 08.02.2024 експерта МОЗ нейрохірургії вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до лікаря із скаргами на головний біль, оскільки зі слів хворої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Малі Вікнини Кременецького району Тернопільської області була побита сусідом, за медичною допомогою не зверталась, зі слів пацієнтки тільки знімала побої. Висновок спеціаліста: рекомендовано спостереження невролога за місцем проживання (а.с.14).

Згідно огляду сімейного лікаря ОСОБА_3 КНП «Вишнівецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Вишнівецької селищної ради від 10 січня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 звернулася із скаргами на шкірі обох плечей, задньої поверхні лівого стерна наявні гематоми та її поставлений діагноз основний, травма/пошкодження БДУ, та надано направлення на консультацію до хірурга, офтальмолога (а.с.15).

Згідно огляду сімейного лікаря ОСОБА_3 КНП «Вишнівецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Вишнівецької селищної ради від 28 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 зверталася зі скаргами постійного головного болю та порушення зору на праве око, її поставлено діагноз струс мозку та призначено консультацію офтальмолога та невролога (а.с.16).

Відповідно до огляду невролога від 08 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася із скаргами на головний біль, головокружіння, що виникають після психоемоційного навантаження та її рекомендовано Мебікар 500 мг 2р/д 1 місяць (а.с.38). Разом з тим, позивачем належних та допустимих доказів придбання рекомендованого медичного препарату Мебікар 500 мг суду не надано.

Відповідно до ч.ч.3, 4, 6 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

У позовній заяві вказано, що з метою відвідування лікарів, проходження обстеження та лікування позивачка ОСОБА_1 понесла витрати на загальну суму 6534 грн, яку просить стягнути із відповідача. На підтвердження витрат позивачкою було надано копії квитанцій відповідно до яких, вона здійснювала покупки медичних препаратів (а.с.17-18, 35-59).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що матеріальна шкода в розмірі 6534 грн, стягненню з відповідача ОСОБА_2 не підлягає, оскільки позивачем ОСОБА_1 не було надано доказів того, за які саме медичні послуги чи медичні препарати сплатила позивачка зазначену суму, чи були ці призначення зроблені лікарем та у зв`язку з чим, чи були ці витрати необхідними для відновлення здоров`я позивачки через протиправні дії відповідача.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що внаслідок нанесених 03 січня 2024 року ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, вона втратила можливість себе обслуговувати, у неї змінився звичний спосіб життя, вона втратила можливість спілкування, у неї змінилося звичне оточення. Протягом тривалого часу вона не могла пересуватись, у неї внаслідок фізичного болю та сильних душевних переживань суттєво погіршився стан здоров`я. Через перенесені травми та постійні фізичні болі, які доводиться терпіти у потерпілої виникло постійне роздратування, пригнічений настрій. Станом на сьогоднішній день, на фоні погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 суб`єктивно переживає за погіршення свого фізичного стану та перебуває у постійній моральній напрузі. Таким чином, вчиненими протиправними діями відсно ОСОБА_1 крім фізичних травм їй нанесено велику шкоду моральному та психологічном стану, який погіршився.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою яка її завдала за наявності її вини.

При визначенні розміру моральної шкоди суд, з урахуванням норм ст.ст.23, 1167 Цивільного кодексу України та п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25 травня 2001 року, бере до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, наявність вимушених змін у його житті, та виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2024 року визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, внаслідок його протиправних діянь потерпілій ОСОБА_1 спричинена моральна шкода, яка виражається у значних моральних та фізичних стражданнях, яких вона зазнала під час отримання тілесних ушкоджень та подальших тижнів реабілітації, морального пригнічення та дискомфорту, порушенні звичного способу життя, оскільки вона втратила можливість себе обслуговувати, змінилося звичне оточення. Через перенесені тілесні ушкодження та постійні фізичні болі, які доводиться терпіти у позивачки виникає постійне роздратування, пригнічений настрій та вона перебуває у постійній моральні напрузі, у зв`язку із чим, вона до сьогоднішнього дня частково відновила свій психічний та моральний стан.

Беручи до уваги все вищенаведене, обставини, за яких позивачці ОСОБА_1 заподіяно тілесні ушкодження, характер і ступінь їх тяжкості, тривалість лікування і можливості відновлення попереднього стану здоров`я, негативні зміни, що сталися у її житті, а також з урахуванням платоспроможності відповідача, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 8000 гривень, відмовивши позивачу у стягненні решти коштів, оскільки нею та її представником не було наведено і в судовому засіданні не здобуто переконливих аргументів щодо стягнення вказаної позивачем суми.

Також, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору, від якого позивач звільнена про відшкодування шкоди, заподіяної іншим ушкодженням здоров`я, за вимогу про відшкодування моральної шкоди пропорційно розміру задоволених позовних вимог (80%) в сумі 2422,40 грн (3028 грн х 80% /100% =2422,40 грн).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.22, 23, 1166-1168, 1177, 1193, 1195 ЦК України, ст..ст.2, 4, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Частково задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Підкова Інна Романівна до ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної майнової та моральної шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в розмірі 8000 грн (вісім тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дане рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини даного рішення суду складені, підписані і проголошені суддею 30 липня 2025 року.

Дане повне рішення суду складено і підписано суддею 31 липня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: с.Малі Вікнини Кременецького району Тернопільської області, 47320, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника, серія та номер паспорта невідомі.

Суддя Богдан Олещук