Провадження № 22-ц/4806/772/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

05 серпня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Мацунича М.В.,

суддів Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в цивільній справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2025 року, ухвалене суддею Данко В.Й., в справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

в с т а н о в и в :

АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2025 року. Просило поновити строк для апеляційного оскарження рішення, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 01 липня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку з відсутністю поважних причин для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

11 липня 2025 року адвокат Дурдинець Р.Ю., яка діє в інтересах АТ КБ «Приватбанк» подала через підсистему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків, в якій як на підставу для поновлення пропущеного строку посилається на введення на території України воєнного стану, постійні ракетні атаки, у зв`язку з чим працівники суду повинні перебувати в укритті, тенденцію скорочення штату працівників.

Апеляційний суд перевіривши подану апелянтом заяву вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, з огляду на наступне.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2025 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 відмовлено повністю.

АТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2025 року. В обґрунтування поважності причин пропуску строку для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції зазначає, що повний текст рішення отримано тільки 10.06.2025 у приміщенні суду.

Так, згідно п. 4 ч. 1. ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкриття апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

З матеріалів справи слідує, що оскаржуване рішення ухвалене судом 30.04.2025. В день проголошення рішення представник банку була присутня під час проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення, що підтверджується наявним протоколом судового засідання від 30.04.2025. Згідно наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного документу від 30.04.2025 такий було доставлено АТ КБ «Приватбанк» в електронний кабінет о 20 год 29 хв, що з урахуванням приписів п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України вважається отриманим 01.05.2025. Апеляційну скаргу подано 20.06.2025, тобто півтора місяці після отримання оскаржуваного рішення.

Таким чином, посилання представника позивача на те, що копію повного тексту оскаржуваного рішення було отримано апелянтом тільки 10.06.2025 не заслуговує на увагу, оскільки таке рішення суду першої інстанції було отримано в підсистемі «Електронний суд» 01.05.2025.

Щодо посилання апелянта на введення на території України воєнного стану, постійні ракетні атаки, у зв`язку з чим працівники суду повинні перебувати в укритті, тенденцію скорочення штату працівників, то слід зазначити наступне.

У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

АТ КБ «Приватбанк» у своєму штаті розпоряджається великою кількістю працівників, в тому числі й юридичного відділу, які повинні слідкувати за веденням справ банку, зокрема і у частині дотримання процесуальних строків під час апеляційного оскарження рішень.

Частиною 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

В іншому рішенні, у справі «Крупник проти України» (Krupnyk v. Ukraine) від 20 березня 2025 року, Європейський суд з прав людини вказав, що сторонам провадження необхідно проявляти цікавість до своєї судової справи.

Таким чином, навіть з урахуванням наведених апелянтом причин, зокрема: збройної агресії рф проти України та тенденцією зі скороченням штатів, то такі не є об`єктивно непереборними, не пов`язані з труднощами, які б унеможливили подання апеляційної скарги у визначений законом строк, оскільки саме неналежна поведінка та необачність апелянта призвела до пропущення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Слід зазначити, що доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка була досягнута.

Зважаючи на вищезазначене колегія суддів апеляційного суду приходить до обґрунтованих висновків, що наведені апелянтом причини пропуску строку для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції слід вважати неповажними, а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: