КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 752/15020/24

номер провадження №22-ц/824/6186/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянуву порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року /суддя Кордюкова Ж.І./

у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору про надання правничої допомоги та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просив розірвати договір про надання правничої допомоги/юридичних послуг №14062401 від 14 червня 2024 року, стягнути з відповідача 10 000 грн як відшкодування сплачених коштів та 13 000 грн судових витрат.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року позов задоволено частково: розірвано договір №14062401 від 14 червня 2024 року, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 грн, стягнуто з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 2422,40 грн. У задоволенні вимоги про стягнення 13 000 грн судових витрат відмовлено через відсутність доказів. /а.с. 75-76/

Не погоджуючись із рішенням, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. На підтвердження вимог апелянт посилалася на неповне з`ясування обставин справи, зокрема ігнорування судом умов договору, виконання відповідачем частини зобов`язань (правовий аналіз ситуації та підбір нормативно-правових актів на суму 10 000 грн), невиконання позивачем своїх зобов`язань (надання документів, сплата повної суми 25 000 грн), а також помилкове застосування Закону України "Про захист прав споживачів". Апелянт зазначила, що суд не дослідив відзив відповідача та неправильно визнав договір розірваним, оскільки відповідач уже ініціював його розірвання через порушення умов позивачем.

Позивач ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, але з відзивом на апеляційну скаргу до суду не звертався.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції залишається без змін, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 14 червня 2024 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги/юридичних послуг №14062401, відповідно до якого відповідач зобов`язався надати послуги з підготовки рапорту про звільнення та адвокатського запиту за оплату 25 000 грн.

Позивач сплатив 10 000 грн 14 червня 2024 року та не сплатив решту суми (п. 7.1, 7.2 договору). Того ж дня позивач направив заяву про розірвання договору через зміну обставин.

Відповідач, у свою чергу, надіслав позивачу повідомлення про розірвання договору через невиконання грошових зобов`язань (п. 11.3 договору).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався ст. 652 ЦК України, яка передбачає можливість розірвання договору через істотну зміну обставин; ст. 653 ЦК України, яка регулює наслідки розірвання договору; ст. 901 ЦК України, яка визначає зобов`язання за договором про надання послуг; а також Законом України "Про захист прав споживачів", вважаючи відповідача надавачем послуг у розумінні цього Закону.

Судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що договір підлягає розірванню через зміну обставин, а сплачені 10 000 грн - поверненню позивачу, оскільки відповідач не виконав передбачених договором дій.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновка суду, з таких підстав.

Відповідно до п. 7.6 договору, відповідач виконав правовий аналіз ситуації та підбір нормативно-правових актів одразу після підписання договору, що становить 40% від суми договору (10 000 грн) і підлягає оплаті навіть у разі розірвання договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення виконаного до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Умови договору (п. 8.3) виключають повернення 10 000 грн.

Водночас, відповідно до договору про надання правничої допомоги ФОП ОСОБА_1 не є адвокатом, такі докази у справі відсутні, отже такий вид правничої допомоги як адвокатський запит, зазначений у п. 1.2. договору нею не міг бути поданий в інтересах ОСОБА_2 . Це свідчить про істотну зміну обставин, що унеможливлює виконання договору в повному обсязі, та обґрунтовує його розірвання з поверненням сплачених коштів.

Доводи апеляційної скарги про виконання частини зобов`язань не спростовують висновків суду першої інстанції, з вище вказаних підстав.

Крім того, застосування Закону України "Про захист прав споживачів" є правильним, оскільки послуги мають споживчий характер, а умови договору не виключають права на розірвання через зміну обставин відповідно до ст. 652 ЦК України. Невиконання позивачем частини зобов`язань не є підставою для відмови в розірванні, оскільки відповідач не міг надати ключову послугу (адвокатський запит) через відсутність статусу адвоката.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин, невиконання позивачем умов та помилкове застосування законодавства є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом.

Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, врахувавши умови договору, відсутність доказів виконання послуг відповідачем та правильне застосування норм матеріального права, що відповідає обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: