Справа №197/813/25
провадження №2-з/197/2/25
Широківський районний суд Дніпропетровської області
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2025 року

адреса приміщення суду: вул. Соборна, 86, с-ще Широке, 53700

Суддя Широківського районного суду Дніпропетровської області Геря О.Г. розглянувши заяву представника заявниці адвоката Крикун Павла Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

Представник заявниці адвокат Крикун Павло Анатолійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що за життя батько заявниці ОСОБА_2 склав заповіт, в якому заповів їй все належне йому майно на день смерті. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 18 березня 2025 року, після смерті ОСОБА_2 , його дочка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Рукавіцина Ігоря Анатолійовича для відкриття спадкової справи. Однак після відкриття спадкової справи у приватного нотаріуса Рукавіцина І.А., ОСОБА_1 стало відомо про існування нового заповіту, який було складено в період з 20 по 23 січня 2025 року, тобто за декілька днів до смерті батька, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , який складено на користь дружини померлого (мачухи ОСОБА_1 ) - ОСОБА_3 , яка в свою чергу, звернулася до приватного нотаріуса Рукавіцина І.А. із заявою про прийняття спадщини. Тому, зважаючи на видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеним на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо волі спадкодавця ОСОБА_2 , за яким існують обґрунтовані сумніви, зважаючи на намір ОСОБА_1 звернутись до Широківського районного суду з відповідною позовною заявою про визнання заповіту від 21 січня 2025 року на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недійсним, заявниця вважає за необхідне та просить суд застосувати захід забезпечення позову у вигляді заборонити приватному нотаріусу Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіцину Ігорю Анатолійовичу вчиняти дії з видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі №73812391, номер у нотаріуса: 16/2025, дата заведення: 18.03.2025 року, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши заяву та додані матеріали, перевіривши обґрунтованість доводів заявника стосовно необхідності забезпечення позову, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч.3 ст.150 цього Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Мета забезпечення позову, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до абзацу першого п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Представник заявниці в заяві вказує, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є рідним батьком заявниці. За життя батько заявниці ОСОБА_2 склав заповіт, в якому заповів їй все належне йому майно на день смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті ОСОБА_2 , заявниця звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Рукавіцина Ігоря Анатолійовича для відкриття спадкової справи. Однак після відкриття спадкової справи у приватного нотаріуса стало відомо про існування нового заповіту, який складено на користь дружини померлого ОСОБА_3 , яка в свою чергу, звернулася до приватного нотаріуса Рукавіцина І.А., із заявою про прийняття спадщини.

На день складання та посвідчення заповіту ОСОБА_2 вже хворів та мав стійку інтоксикацію організму, викликану розпадом пухлини, фактично не говорив, не впізнавав людей, марив, а тому не міг усвідомлено оцінити всі обставини та висловити дійсну внутрішню волю щодо заповідання спадкового майна, що свідчить про те, що оформлення і посвідчення заповіту могло відбутись з порушенням вимог закону.

Враховуючи наведене та посилання заявниці щодо можливості видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеного на користь ОСОБА_3 , за яким у заявниці виникають обґрунтовані сумніви, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника заявниці адвоката Крикун Павла Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіцину Ігорю Анатолійовичу вчиняти дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеним 21 січня 2025 року у селі Благодатне Криворізького району Дніпропетровської області від імені ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться в матеріалах спадкової справи №73812391, номер у нотаріуса: 16/2025, дата заведення: 18.03.2025 року, посвідченим головним спеціалістом виконавчого комітету Широківської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області Семеновою Т.М. та зареєстрованим в реєстрі за №01, в тому числі й спадкоємиці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 18.08.2025.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5) підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

С у д д я: О.Г. Геря