ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/243/25 Справа № 211/7625/21 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 211/7625/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року, яке ухвалено суддею Сарат Н.О. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та повне судове рішення складено 16 квітня 2024 року,

УСТАНОВИВ:

В січні 2022 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням, монтажем та експертизою лічильника газу.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

25 серпня 2020 року за місцем проживання відповідача було складено акт про порушення № 179, відповідно до якого встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: несанкціоноване втручання у роботу лічильника газу: «несанкціонований відбір природного газу шляхом несанкціонованого втручання у роботу лічильника, а саме не відповідна пломба заводу виробника, пошкодження відлікового механізму, розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, підозра щодо зміни конструкції відлікового механізму». Акт про порушення підписано представником відповідача. Того ж дня, у зв`язку з виявленням ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу за ініціативою представників оператора ГРМ, газовий лічильник за адресою відповідача було демонтовано для проведення експертизи.

26 серпня 2020 року за ініціативою АТ «Криворіжгаз», у відсутність споживача, було проведено експертизу лічильника, за результатами якої складено акт № 392, відповідно до якого виявлено порушення.

Крім того, 27 серпня 2020 року у ДП «Кривбасстандартметрологія», після проведення державної перевірки лічильника було надано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 240219.

Відповідно до акту надання послуг від 26 серпня 2020 року, представниками АТ «Криворіжгаз» було проведено експертизу лічильника газу та понесені в зв`язку з цим витрати на суму 2 450,78 грн, з яких: 2 061,58 грн - за проведення комплексу робіт з експертизи побутового газового лічильника мембранного та роторного; 389,20 грн - транспортні витрати

Тому, посилаючись на положення пункт 8 глави 9 Розділу Х Кодексу ГРС, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на проведення експертизи лічильника газу в сумі 2 450,78 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року позов задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» вартість витрат, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням, монтажем та проведенням експертизи лічильника газу (ЗВТ) в сумі 2 450,78 грн, та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору стягнуто 2 270 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 належав відповідачу на праві приватної власності як спадкове мано після смерті батька. Після смерті батька відповідач у вказаному будинку не проживав, за його дозволом в будинку також ніхто не мешкав а безхатьки покрали все з будинку.

Зазначає, що акт про порушення № 3432 від 21 серпня 2020 року від імені споживача, тобто відповідача, підписано невідомою йому особою якій відповідач будь яких повноважень представляти його інтереси не надавав, тому позивачем порушено вимоги чинного законодавства в частині належного оформлення акту про порушення.

Також зазначає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували що саме через втручання в роботу ЗВТ з боку відповідача лічильник неправильно обліковує витрати природнього газу, тобто позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням та наслідками, як обов`язкового елементу складу правопорушення та підстави для стягнення витрат за проведення експертизи, оскільки для стягнення із споживача витрат за проведення експертизи слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на переконання позивача, апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як установлено судом та убачається з матеріалів справи, 25 серпня 2020 року газовий лічильник Gallus G4 № 05021926, 2010 року випуску, за адресою відповідача згідно акту про демонтаж засобу вимірювальної техніки, було демонтовано для направлення на державну перевірку та відповідно до протоколу № 585 від 25 вересня 2020 року направлено на експертизу (а.с 10-12).

Актом № 392 експертизи ЗВТ та пломб від 26 серпня 2020 року, при проведенні експертизи лічильника газу типу Gallus G4 зав. № 05021926, встановлено порушення: свинцева пломба заводу виробника відсутня. У місці встановлення пломби наявний свинцевий цвях, який тримався на суміші з клею та не обтиснений зі зворотної сторони. Є вільний доступ до відлікового механізму. На вісі трибів та ребрах жорсткості суматора відлікового механізму наявні механічні пошкодження від стороннього предмету. Дані порушення є наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу та призвели до недостовірності показів. Лічильник непридатний до подальшої експлуатації (а.с.13).

27 серпня 2020 року у ДП «Кривбасстандартметрологія» після проведення державної перевірки лічильника було надано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки: лічильника газу Gallus зав. № 5021926, відповідно до якої згідно Р-50_071_98 п. 6.4.1 при оцінці зовнішнього вигляду виявлено наступне: наявність та якість пломби, наявність відбитку повірочного тавра не відповідає вимогам ЕД (відсутня пломба) (а.с.14).

Відповідно до акту надання послуг від 26 серпня 2020 року, представниками АТ «Криворіжгаз» було проведено експертизу лічильника газу та понесені в зв`язку з цим витрати на суму 2 450,78 грн., з яких: 2 061,58 грн. за проведення комплексу робіт з експертизи побутового газового лічильника мембранного та роторного; 389,20 грн. транспортні витрати (а.с. 20 копія акту).

Про необхідність сплати вартості проведення експертизи відповідачу повідомлялось листом від 11 вересня 2020 року (а.с.19,21).

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням, монтажем та проведенням експертизи лічильника газу (ЗВТ) в сумі 2 450,78 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з постановою НКРЕКП № 1274 від 16 квітня 2015 рку АТ «Криворіжгаз» наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м. Кривий Ріг) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства.

В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року, зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Позивач є газорозподільним підприємством оператором газорозподільної системи в розумінні п.п. 3 п.1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з п.4 гл.3 Розділу VI Кодексу, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. В п. 7 гл. 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п.5 правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та п.4 глави 1 Розділу 1 Кодексу газорозподільних систем).

Відповідно п. 4 гл. 6 розділу Х Кодексу ГРС, за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Згідно п. 8 гл. 9 Розділу Х Кодексу ГРС, якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ).

Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.

Згідно з п. 8 гл. 9 розділу Х Кодексу визначено, якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (особи, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому, якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ).

Як слідує з матеріалів справи, 26 серпня 2020 року проведено експертизу лічильника за результатами якої складно акт № 392 відповідно до якого виявлено порушення: «Свинцева пломба заводу виробника відсутня. У місці встановлення пломби наявний свинцевий цвях, який тримався на суміші з клею та не обтиснений зі зворотної сторони. Є вільний доступ до відлікового механізму. На вісі трібів та ребрах жорсткості суматора відлікового механізму наявні механічні пошкодження від стороннього предмету».

Експертиза проведена без присутності споживача, який був належним чином повідомлений про час в місце її проведення.

Крім того, факт непридатності лічильника до подальшої експлуатації підтверджується довідкою ДП «Кривбасстандартметрологія» про непридатність засобу вимірювальної техніки № 240219 від 27 серпня 2020 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» вартості витрат, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням, монтажем та проведенням експертизи лічильника газу (ЗВТ) в сумі 2 450,78 грн.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували що саме через втручання в роботу ЗВТ з боку відповідача лічильник неправильно обліковує витрати природнього газу, тобто позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням та наслідками, як обов`язкового елементу складу правопорушення та підстави для стягнення витрат за проведення експертизи, оскільки для стягнення із споживача витрат за проведення експертизи слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ спростовуються Актом № 392 експертизи ЗВТ та пломб від 26 серпня 2020 року, при проведенні експертизи лічильника газу типу Gallus G4 зав. № 05021926, яким встановлено наступне порушення: свинцева пломба заводу виробника відсутня. У місці встановлення пломби наявний свинцевий цвях, який тримався на суміші з клею та не обтиснений зі зворотної сторони. Є вільний доступ до відлікового механізму. На вісі трибів та ребрах жорсткості суматора відлікового механізму наявні механічні пошкодження від стороннього предмету. Дані порушення є наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу та призвели до недостовірності показів. Лічильник непридатний до подальшої експлуатації.

Вказаний акт відповідачем не спростований.

Крім того, факт непридатності лічильника до подальшої експлуатації підтверджується довідкою ДП «Кривбасстандартметрологія» про непридатність засобу вимірювальної техніки № 240219 від 27 серпня 2020 року.

Посилання апелянта на те, що акт про порушення № 3432 від 21 серпня 2020 року від імені споживача, тобто відповідача, підписано невідомою йому особою якій відповідач будь яких повноважень представляти його інтереси не надавав, тому позивачем порушено вимоги чинного законодавства в частині належного оформлення акту про порушення не спростовують висновків того, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем та проведенням експертизи лічильника газу (ЗВТ) в сумі 2 450,78 грн, який за Актом № 392 експертизи ЗВТ та пломб від 26 серпня 2020 року визнано непридатним до подальшої експлуатації.

У справі, що розглядається, судом першої інстанції надано відповідь на всі істотні питання, що виникли під час кваліфікації спірних відносин. Наявність у апелянта іншої точки зору на встановлені судом обставини та щодо оцінки наявних у матеріалах доказів не спростовує законності та обґрунтованості прийнятих судом першої інстанції рішення та фактично зводиться до спонукання суду апеляційної інстанції до прийняття іншого рішення - на користь апелянта.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих і правильних висновків суду першої інстанції.

Наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 серпня 2025 року.

Головуючий:

Судді: