Справа № 750/3953/25
Провадження № 2/750/1504/25
У Х В А Л А

30 липня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

суддіСупруна О.П.,
секретар за участюЩибря Ю.С., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 750/3953/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

21.03.2025 ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» через систему «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.02.2020 № 626733919 у сумі 16 953,30 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору.

29.03.2025 відповідач через систему «Електронний суд» подав відзив, у якому заперечував проти задоволення позову та не визнав позовні вимоги.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.04.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.05.2025.

13.05.2025 розгляд справи відкладений до 04.06.2025 у зв`язку з неявкою сторін.

Ухвалою суду від 04.06.2025, за клопотанням відповідача, витребувано, у строк до 14.07.2025, у ТОВ «Фінансова компанія «Ейс»: оригінал договору факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»; докази (оригінали або належним чином засвідчені копії) відступлення прав вимоги за кредитним договором № 626733919 від 20.02.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та ОСОБА_1 , у тому числі перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024. Розгляд справи відкладений до 21.07.2025 у зв`язку з витребування доказів.

Ухвалою суду від 21.07.2025 залишено без задоволення клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» про доручення Дніпровському районному суду м. Києва дослідити оригінал договору факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», за його місцезнаходженням. Розгляд справи відкладений до 30.07.2025.

У судовому засіданні 30.07.2025 відповідач просив позов залишити без розгляду у зв`язку з невиконанням позивачем ухвали суду про витребування доказів.

Представник позивача до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи оповіщений належним чином. У позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності.

Вирішуючи клопотання відповідача про залишення позову без розгляду суд виходить із наступного.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.07.2025 витребувано, у строк до 14.07.2025, у ТОВ «Фінансова компанія «Ейс»: оригінал договору факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»; докази (оригінали або належним чином засвідчені копії) відступлення прав вимоги за кредитним договором № 626733919 від 20.02.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та ОСОБА_1 , у тому числі перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина друга статті 18 Цивільного процесуального кодексу України) .

Частина друга статті 95 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) передбачає, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частина шоста статті 95 ЦПК України визначає, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Як убачається із матеріалів справи, позивач вимоги ухвали суду виконав частково, надавши засвідчені копію договору факторингу від 26.12.2024 № 26/12/Е, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», витяг реєстру прав вимоги № б/н до договору факторингу від 26.12.2024 № 26/12/Е та копію платіжної інструкції до договору факторингу від 26.12.2024 № 26/12/Е. При цьому, оригінал договору факторингу від 26.12.2024 № 26/12/Е позивачем суду не надано.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в підтвердження своїх позовних вимог позивач до позовної заяви додав засвідчені копії: кредитного договору № 626733919 від 20.02.2020; Правил надання грошових коштів у позику; заявки на отримання кредитних кошів в кредит; довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; алгоритму дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; алгоритму ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» стосовно укладення кредитних договорів; платіжних доручень про перерахування коштів з підписом та печаткою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; довідки № 11_1/2024 щодо перерахунку коштів боржникові; договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; додаткової угоди № 19 від 28.11.2019 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; додаткової угоди № 27 від 31.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; витягу з реєстру прав вимоги № 100 від 22.09.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; договору факторингу № 05/0820-01; додаткової угоди № 2 від 03.08.2021 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020; додаткової угоди № 3 від 30.12.2022 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020; витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020; договору факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024; витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024; акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024; розрахунку заборгованості, підготовленого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; розрахунку заборгованості, підготовленого ТОВ «Таліон Плюс»; виписки з особового рахунку боржника.

У заяві про виконання ухвали суду, поданій через систему «Електронний суд» 14.07.2025, представник позивача заявив клопотання доручити Дніпровському районному суду м. Києва дослідити витребуваний оригінал договору факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за його місцезнаходженням, яке ухвалою суду від 21.07.2025 залишено без задоволення.

Для надання позивачеві додаткового строку виконання ухвали суду розгляд справи було відкладено до 30.07.2025. Проте, позивач у призначене судове засідання свого представника не направив, оригінал договору факторингу не надав.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями статті 44 цього Кодексу повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Отже, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, третьої, сьомої та десятої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою та шостою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

За приписом пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Оскільки позивач без поважних причин не надав витребуваний судом оригінал доказу переходу до позивача прав вимоги до відповідача, необхідний для вирішення спору, суд має всі підстави для залишення такого позову без розгляду в силу вимог частини десятої статті 84, пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України.

Доводи представника позивача про неможливість надання витребуваних оригіналів документів не заслуговують на увагу та не звільняють позивача від зобов`язання виконати ухвалу суду про надання доказів.

При цьому, представник позивача не просить суд розглянути справу на підставі наявних доказів, без урахування тих, які не надав.

Системний аналіз положень статей 12, 44, 84, 95, пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України дає підстави вважати, що суди не повинні розглядати справи, в яких особа, яка ініціювала судовий процес, використовує свої процесуальні права на шкоду іншим учасникам судового процесу й інтересам правосуддя.

Оскільки позивач без поважних причин не виконав вимогу суду про витребування доказу, на одному з яких базуються позовні вимоги, суд дійшов висновку про неможливість здійснення судом розгляду справи за відсутності такого доказу.

Відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 84, 257-261, 352-354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Роз`яснити, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Суддя