Справа № 192/3061/24
Провадження № 2/192/261/25
Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В., за участю секретаря судового засідання Чепіги Є.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, просить стягнути на її користь із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з моменту звернення до суду з позовом та до закінчення навчання або досягнення сином двадцяти трьох років.
Позивачка посилається на те, що з 2006 року по 2016 рік вони з відповідачем перебували в офіційному шлюбі, від якого мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час ОСОБА_4 є повнолітнім та, починаючи з 01.09.2024, є студентом денної форми навчання Дніпропетровського фахового коледжу будівельно-монтажних технологій та архітектури. Термін навчання: з 01.09.2024 по 30.06.2027. Так як, син навчається на денній формі навчання, то не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримати заробіток. Проживають вони з ОСОБА_4 разом. Вона одна не може в повному обсязі забезпечити їхню спільну з відповідачем дитину, яка продовжує навчатися, має ІІ групу інвалідності, тому, наразі, знаходиться без постійного заробітку (доходу). Питання стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина стоїть особливо гостро. Вважає, що при сплаті відповідачем аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно буде забезпечуватися їхня рівність при несенні обов?язку утримання їхнього спільного сина. Відповідач є працездатного віку, на його утриманні ніхто не перебуває, інших дітей не має, інші обставини, які б мали істотне значення для вирішення даного спірного питання також відсутні, а тому він може сплачувати такий розмір аліментів. Вони з сином не працюють, тому сильно обмежені у своїх фінансових можливостях.
Учасники справи у судове засідання, призначене не прибули.
Позивачка подала до суду заяву, у якій просить здійснювати розгляд справи у її відсутність.
Відповідач та третя особа про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, відкласти розгляд справи не просили.
Відповідачу судова повістка була направлена Укрпоштою, за інформацією на сайті Укрпошти поштове відправлення вручено одержувачу.
Повідомлення третьої особи про дату, час та місце розгляду справи підтверджується довідкою про доставку судової повістки повідомленням у додаток «Viber».
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи, що відповідач судове засідання не прибув, був повідомлений про його дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 16 червня 2006 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 50. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_6 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 16 червня 2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області), (а.с. 9).
Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 11 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 7).
27 грудня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, про що складено відповідний актовий запис № 31 (свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_3 , видане 27 грудня 2016 року Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області), (а.с.8).
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та має такий склад сім`ї: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Будинок, в якому проживають належить ОСОБА_8 , кількість кімнат - 2 (акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, довідка, видана Новопокровською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області 04.10.2024 вих № 287), (а.с.15, 16).
Згідно з довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в Дніпровському фаховому коледжі будівельно-монтажних технологій та архітектури на денній формі навчання з 01.09.2024, дата завершення здобуття освіти 30.06.2027 (а.с. 10).
Згідно з довідкою серії МСЕ-ДНА-01 № 296399, пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 ОСОБА_5 є людиною з інвалідністю інвалідності 2 групи (а.с. 11, 12).
Суд зазначає, що правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України (статті 198 - 201 СК України).
Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Позивачка не довела належними, достатніми та допустимими доказами наявності обставин, визначених ч. 1 ст. 199 СК України, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання.
Суд зазначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Зважаючи на викладені обставини, оскільки позивачка не довела, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, тобто однієї з обставин, що обумовлює можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76 - 81, 83, 95, 280, 258, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України,
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, форма і зміст якої, повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .
відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Суддя Н.В. Ковальчук