Справа № 635/736/24
Провадження № 2/635/2803/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Лук`яненко С.А.

секретар судового засідання Пальчук Е.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Покотилівка Харківського району в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, шляхом пред`явлення позовної заяви, до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», яким просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо проведення списання 19.11.2021 з карткового рахунку № НОМЕР_1 та додатковими рахунками договору SAMDNWFC0 від 11.12.2015, відкритого на ім`я позивача, грошових коштів у розмірі 29082,39 гривень;

- зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 та додатковими рахунками договору SAMDNWFC0 від 11.12.2015 до того стану, в якому він був перед виконанням фінансових операцій 19.11.2021 року;

- зобов`язати відповідача повернути позивачу кошти у сумі 1281,22 гривень шляхом поновлення їх на картковому рахунку № НОМЕР_1 карта «Універсальна» № НОМЕР_2 ;

- зобов`язати відповідача повернути позивачу кошти у сумі 35,00 гривень шляхом поновлення їх на картковому рахунку № НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк» карта «Для виплат» № НОМЕР_4 ;

- зобов`язати відповідача повернути позивачу кошти у сумі 24110,48 гривень на картковий рахунок № НОМЕР_5 карта «Для виплат» для отримання пенсії №178047;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 19 листопада 2021 року близько 12-ої години на Салтівському шосе в м. Харків у неї було викрадено телефон «SAMSUNG» із встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_6 . До рахунків ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» прикріплений фінансовий номер телефону НОМЕР_6 , який був встановлений на викраденому телефоні. Також на викраденому телефоні був встановлений мобільний додаток Приват24, яким вона користувалася. Цього ж дня, 19.11.2021, ОСОБА_1 зателефонувала відповідальному працівнику Банку (персональному банкіру) та повідомила про крадіжку телефона. Працівник Банку повідомила їй, що 19. 11.2021 о 13.00 була спроба проведення транзакції зі списання коштів в сумі 900.00 грн. з кредитної карти "Золота карта "Універсальна " № НОМЕР_7 , але ця операція визнана Банком як сумнівна, та не проведена Банком, картка заблокована. Працівником Банку рекомендовано ОСОБА_1 заблокувати sim-картку. Цього ж дня ОСОБА_1 виконала рекомендації працівника Банку та заблокувала sim-картку. В подальшому ОСОБА_1 також за рекомендацією відповідального працівника Банку (персональний банкір) перевипустила нову sim-картку з тим же номером телефону НОМЕР_6 . 05.12.2021 р. ОСОБА_1 отримала від Банку sms-повідомлення щодо необхідності сплатити обов`язковий платіж за кредитом. Зателефонувавши на гарячу лінію "ПриватБанка", ОСОБА_1 дізналася, що 19.11.2021 р. з її кредитної картки № НОМЕР_7 невідомими особами здійснено два успішних переказа о 12.52 на суму 14000,00 грн., о 12.53 на суму 14000,00 грн. та о 13.00 здійснена спроба списання коштів у сумі 900,00 грн., яка Банком не проведена, а також, що до цього часу кредитна картка не була заблокована. Тільки 05.12.2021 р. картки, належні ОСОБА_1 , були заблоковані Банком у зв`язку зі спробою списання коштів трьома особами. Того ж дня, 05.12.2021 р., ОСОБА_1 звернулася до Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою про те, що невстановленими особами через мобільний додаток "Приват 24" здійснено крадіжку грошей в сумі 28 000,00 грн.. 05.12.21р. відомості про вчинений злочин внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000203 та кваліфікацією за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України. Всі банківські картки в AT КБ «ПриватБанк» знаходились у ОСОБА_1 , пін-коди та іншу особову інформацію стосовно платіжних карт вона нікому не передавала, у телефоні цю інформацію не зберігала. Таким чином, у зв`язку із недбалістю та незабезпеченням АТ КБ «ПриватБанк» належної безпеки особистих даних ОСОБА_1 . Банк надав можливість шахраям 19.11.2021 року зняти з її рахунку кошти на загальну суму 29082,39 грн, яка складається із її особистих коштів в сумі 1533,73 грн. та коштів кредитного ліміту. Після проведених шахрайських операцій баланс на карті складає мінус 27548,66 грн., яку Банк вважає кредитною заборгованістю і нараховує на цю суму проценти за користування кредитом та автоматично списує суму заборгованості з наявних у ПриватБанку карткових рахунків ОСОБА_1 . Таким чином Банк списав з її рахунків грошові кошти на загальну суму 25426,70 грн. На її неодноразові звернення Банк повідомляв, що і далі буде нараховувати проценти та проводити договірне списання коштів. За таких обставин вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 05.02.2025 року було витребувано докази, а саме у ПрАТ «Київстар» деталізацію по локальним та роумінговим дзвінками за номером 067-984-23-89 від 19.11.2021 та з ХРУП №2 ГУНП в Харківській області відомості щодо результатів досудового розслідування кримінального провадження №0000203 від 05.12.2021.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Крім того пояснила, що 19.11.2021 заїхала до магазину АТБ і поїхала до школи за онукою. Вона не знайшла телефон, думала, що залишила вдома, коли приїхала додому телефон не знайшла.Вона зателефонувала до персонального банкіра і повідомила, що зник телефон, яка їй повідомила, що були спроби списання коштів і що рахунки заблоковано і радить заблокувати сім картку. 05.12.2021 на її новий телефон прийшло смс повідомлення про обов`язковий платіж і вона подзвонила на гарячу лінію Банку, в цей же день вона повідомила поліцію. Коли вона загрузила Приват24, то побачила, що були дві спроби списання по 14000 грн. і одна спроба на 900 грн. була заблокована Банком як підозріла. Усі звернення до Банку виявилися безрезультатними, оскільки їй повідомили, що вона повинна сплатити заборгованість. Крім того, Банк не надав відзив на позов у встановлений строк, службова перевірка була здійснена 17.04.2024 року і тільки після спливу року вказані документи були надіслані до суду. Висновки Банку про її вину є припущеннями.

Представник відповідача заперечувала проти позову, зазначивши підстави, вказані у її письмових поясненнях від 19.03.2025 року, а саме, що ОСОБА_1 тривалий час є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та отримує фінансові послуги. 22.01.2021 року вона підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, на підставі чого отримала кредитну картку «Універсальна» НОМЕР_8 . Підписанням даного документу, сторони погодили істотні умови договору, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання зобов`язання. 19.11.2021 року на кредитній картці відбулися 2 платіжні операції з переказу грошових коштів о 12:52 - на суму 14518,19 грн. (14140,00 грн. та комісія 518,19 грн), о 12:53-на суму 14564,20 грн. (14140,00 грн. та комісія 564,20 грн.), у зв`язку з чим було використано кредитний ліміт та утворилась заборгованість у сумі 27548,66 грн. Службовим розслідуванням 17.04.2024 ZAKL-2024/1-7037118 було встановлено, що грошові кошти в сумі 29082,39 грн. з карти позивача було переказано через Приват24 для фізичних осіб, мобільна версія на карту банку «SBERBANK OF RUSSIA» № НОМЕР_9 . Для проведення переказів пароль входу був змінений 19.11.2021 о 12:50:19, при зміні паролю підтвердження було здійснене шляхом вводу коректного PIN-коду карти № НОМЕР_10 (карта для виплат). При цьому пароль від карток відомі лише клієнту і не може бути відомим третім особам, у тому числі працівникам АТ КБ «ПриватБанк», та без введення якого неможливо змінити пароль входу в Приват24. Матеріали справи не містять підтвердження, що у позивача був украдений мобільний телефон і персональний номер. Позивач стверджує, що вона 19.11.2019 року зателефонувала відповідальному співробітнику та повідомила про крадіжку телефону, але службовим розслідуванням було встановлено, що в період часу з 18.11.2019 року по 04.12.2021 звернень на 3700 від клієнта не надходило. Перше звернення клієнта зафіксоване 05.12.2021, в ході якого клієнт повідомила, що втратила фінансовий телефон, після чого з її карти було списано грошові кошти і карту ОСОБА_1 було заблоковано 05.12.2021 на підставі звернення клієнта на 3700 від 05.12.2021. Позивач не надала жодних доказів того, що вона негайно повідомила Банк про крадіжку її мобільного телефону та фінансового номеру, який є логіном для входу в Приват24, то правоохоронних органів із заявою про злочин вона звернулась лише 05.12.2021, при цьому з Витягу з ЄРДР зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, де не вказано про крадіжку її мобільного телефону. Усі оспорювані позивачем фінансові операції відбулися 19.11.2021 до фактичного повідомлення нею Банк про втрату (крадіжку) фінансового номеру. Отже ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність за фінансові операції, що передували повідомленню до банку несе користувач, оскільки Банк не мав правової підстави блокувати оспорювані позивачем платежі та рахунки позивача до такого звернення. Позивач не була позбавлена можливості перевірити стан своїх рахунків в любому банкоматі АТ КБ «Приватбанк» або у його відділенні, але вона цього не зробила, не заблокувала картку. 06.12.2021 ОСОБА_1 звернулась до відділення АТ КБ «ПриватБанк» та отримала нову перевипущену кредитну картку за номером НОМЕР_11 та підписала Анкету-опитувальник, Паспорт споживчого кредиту та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підписавши вищевказані документи, вона ще раз погодила істотні умови договору за користування кредитною карткою, порядок повернення кредиту та наслідки невиконання зобов`язання. Так як 19.11.2021 на кредитній картці «Універсальна» було використано кредитний ліміт, за користування яким договором передбачена сплата відсотків і позивач погодила та доручила Банку здійснювати договірне списання з усіх її рахунків на погашення заборгованості, у зв`язку із непогашенням заборгованості по кредиту, Банк здійснив договірне списання на погашення кредитної заборгованості за рахунок грошових коштів, розміщених на інших рахунках позивача. Крім того, уразі задоволення позовних вимог, в частині стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів, зазначити у резолютивній частині рішення про те, що сума коштів, яка підлягає стягненню з відповідача, зазначена без відрахування податків і зборів, які підлягатимуть у подальшому утриманню в установленому законом порядку, оскільки суми нарахованих банком відсотків на депозитні кошти та неустойка (пеня, штрафи), стягнуті на підставі рішення суду, а також присуджені судом відшкодування будь-яких витрат платника податків, включаються до оподаткованого доходу платника податку та підлягають оподаткуванню на загальних підставах, визначеними Податковим Кодексом України.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 19.11.2021 йому подзвонила дружина і сказала, що поїхала по онуку. Повернулася додому схвильована, так як не могла знайти телефон. Вони шукали його вдома, дзвонили та номер телефону, їздили в АТБ, телефон не знайшли. У когось із сусідів дружина взяла телефон і подзвонила, як потім вона йому сказала, до свого персонального банкіра. Він чув, як вона розмовляла із жінкою, яка їй сказала, що її картка заблокована і вона радить заблокувати сім-картку. Перед днем народження дружини вони купили їй новий смартфон, який вона використовує зараз, і дізналися, що з карткового рахунку дружини були списані кошти.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши надані докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, а також визнано сторонами під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та споживачем фінансових послуг Банку.

Як зазначає позивачка і не заперечив представник відповідача 16.01.2014 року ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк» та видано картку «Для виплат» № НОМЕР_12 , № НОМЕР_4 (Угода № SAMDNFF82 від 16.01.2014 р.)

11.12.2015р. ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», видано картки "Золота карта "Універсальна" № НОМЕР_7 , "Універсальна" № НОМЕР_11 , "Універсальна" № НОМЕР_2 (Угода № SAMDNWFC0 від 11.12.2015 р.) .

Крім того, 05.06.2020р. позивач зазначила, що їй також відкрито картковий рахунок НОМЕР_5 в АТ КБ «ПриватБанк» для отримання пенсії та видано картку "Для виплат" № НОМЕР_13 (Угода № SAMDNWFC1 від 05.06.2020 р.)

До рахунків ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» прикріплений фінансовий номер телефону НОМЕР_6 .

Позивач також зазначає, що на її мобільному телефоні був встановлений мобільний додаток Приват24, яким вона користувалася.

Позивач стверджує, що 19 листопада 2021 року близько 12-ої години на Салтівському шосе в м. Харків у неї було викрадено телефон «SAMSUNG" із встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_6 . Про вказану подію вона повідомила персонального банкіра в АТ КБ «ПриватБанк», яка в свою чергу повідомила, що були спроби списання коштів і що рахунки заблоковано і радить заблокувати сім картку.

05.12.2021 р. ОСОБА_1 отримала від Банку sms-повідомлення щодо необхідності сплатити обов`язковий платіж за кредитом. Зателефонувавши на гарячу лінію "ПриватБанка", ОСОБА_1 дізналася, що 19.11.2021 р. з її кредитної картки № НОМЕР_7 невідомими особами здійснено два успішних переказа о 12.52 на суму 14000,00 грн., о 12.53 на суму 14000,00 грн. та о 13.00 здійснена спроба списання коштів у сумі 900,00 грн., яка Банком не проведена

Операції з переказу грошей з картки проведено за допомогою послуги авторизованої системи Приват24 за допомогою авторизації за фінансовим номером телефону.

Як вбачається із скриншоту переказів з картки НОМЕР_14 19.11.2021 року були здійснені два перекази по 14000 грн. і Банком було відмовлено в здійснені операції по переказу коштів на суму 900 грн..

З виписки по картковому рахунку в АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 вбачається, що 19.11.2021р. о 12 год. 52 здійснено перекази з картки № НОМЕР_7 у валюті операції суми 14 140,00 грн.(у валюті картки 14 518,19 грн.) та о 12 год. 53 хвил. у валюті операції суми 14 140,00 грн. ( у валюті карти 14 564,20 грн.)

05.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області з заявою про те, що невстановленими особами через мобільний додаток "Приват 24" здійснено крадіжку грошей в сумі 28 000,00 грн.

05.12.2021 року відомості про вчинений злочин були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 та кваліфікацією за частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України.

Згідно з даними виписки, виданої AT КБ «ПриватБанк» від 29.11.23 р. за період з 01.11.2021 по 29.11.2023 по картковому рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) кредитний ліміт було встановлено банком 42 000,00 грн., баланс на початок періоду 1533,73 грн., баланс на кінець періоду - (мінус) 19 651,21 грн.

19.11.2021 року були проведені операції із переказу із своєї карти НОМЕР_8 двох переказів по 14140 грн., після чого залишок після операції складав -27 548,66 грн.

Відповідно до листа ПриватБанк від 12.01.2022 № 20.1.0.0.0/7-220111/22027 Банк проінформував ОСОБА_1 , що списання коштів з її платіжних карток № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 є договірним списанням в рахунок погашення заборгованості, яка обліковується за нею у банку, отже порушень з боку Банку не допущено, посилаючись на п.п.1.1.2.1.2, 1.1.3.1.6, 2.7.2.6.8 Умов надання банківських послуг.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що вона не здійснювала операції щодо зняття коштів 19.11.2021 року, платіжні картки, логін та пароль в мобільний банкінг, ПІН-код карток та їх CVV1/CVV2 нікому не повідомляла та не передавала.

17.04.2024 року за результатами проведеної службової перевірки в АТ КБ «ПриватБанк» за фактом направлення позову клієнтом ОСОБА_1 , подія ІТ №24104, було встановлено, що грошові кошти в сумі 29082,39 грн. з карти № НОМЕР_7 було переказано через Приват24 для фізичних осіб, мобільна версія, на карту банку «SBERBANK OF RUSSIA» № НОМЕР_9 . Було встановлено, що для проведення переказів пароль входу був змінений 19.11.2021 о 12:50:19, при зміні паролю підтвердження було здійснене шляхом вводу коректного PIN-коду карти № НОМЕР_10 (карта для виплат). Таким чином треті особи володіли інформацією щодо РІN-коду карти № НОМЕР_10 . РІN-код карти став відомим в результаті розголошення його особисто клієнтом в ході контакту із шахраєм або в результаті неналежного зберігання РІN-коду, допущеного клієнтом. Інформація щодо повідомлень, які надходили клієнту 19.11.2021 відсутня у зв`язку із закінченням строку зберігання. Інформація щодо отримання клієнтом повідомлень з ОТР паролями та архів вихідних СМС відсутня, у зв`язку із закінченням строку зберігання. Вивченням архіву встановлено, що в період часу з 18.11.2021 до 04.12.2021 звернень на 3700 від клієнта не надходило, перше звернення зафіксоване 05.12.2021 о 10:56:42. В ході діалогу 05.12.2021 клієнт повідомила, що втратила фінансовий телефон, після чого з її карти було списано грошові кошти. Карту № НОМЕР_7 клієнта ОСОБА_1 було заблоковано 05.12.2021 об 11:05:04 на підставі звернення клієнта на 3700 від 05.12.2021. Заявок від клієнта на повернення коштів не зафіксовано.

Відповідно до інформації, отриманої з ПрАТ «Київстар» 19.11.2021 об 11:51:49 з номеру телефону НОМЕР_17 був здійснений вихідний дзвінок на номер телефонуа НОМЕР_18 , та вхідні дзвінки о 12:52:19, 12:49:22, 12:53:43 на номер , який як зазначає позивачка, є офіційним номером АТ КБ «ПриватБанку» (Голд клуб).

06.12.2021 року ОСОБА_1 була підписана Анкета-опитувальник, Заява про априєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Паспорт споживчого кредиту та видана нова кредитна картка.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд дійшов наступного висновку.

Правовідносини, які склалися між сторонами діють у сфері функціонування платіжних послуг в Україні, відповідальності суб`єктів переказу, а також загального порядку здійснення нагляду за платіжними системами, які регулюються, зокрема Цивільним кодексом України (далі по тексту - ЦК України), Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Постановою НБУ № 750 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин та якою затверджено Порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

AT КБ «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого розміщує на сайті ПриватБанку за адресою: https://privatbank.ua/terms Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови та/або Договір). Надання банківських послуг здійснюється на підставі заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, які розміщуються на офіційному сайті у мережі Інтернет і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування.

Умови та Правил надання банківських послуг, є публічно доступними і розміщенні у вільному доступі на інтернет-сайті АТ КБ «ПриватБанк», а саме : www.privatbank.ua.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно пункту 1.27 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, тримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до підпункту 6 пункту 4 розділу Порядку емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням визначено, що платіжна операція - це дія, ініційована користувачем електронного платіжного засобу, з унесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням цього електронного платіжного засобу та/або його реквізитів за банківськими рахунками.

У відповідності до пунктів 1-8 розділу IV Порядку Банк має право здійснювати емісію електронних платіжних засобів у вигляді мобільного платіжного інструменту та обслуговування операцій з їх використанням, передбачених правилами платіжної системи, відповідно до умов договору та вимог цього Порядку.

Пунктами 1, 2, 6 розділу IV Порядку визначено, що користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Саме користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором.

До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Пунктами 1.15, 1.23, 1.24, 1.32 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначені умови, за яких рух коштів вважається неналежним (неправомірним) переказом, а саме: ініціатором такого переказу має бути особа, яка не є платником, тобто якій не належить рахунок, з якого ініціюється платіж (неналежний платник), а кошти мають бути списані з рахунку неналежного платника помилково або неправомірно та зараховані на рахунок неналежного отримувача, тобто особи, яка не має законних підстав на одержання переказу.

Ініціювання переказу коштів може здійснюватися шляхом використання держателем електронного платіжного засобу (статті 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Статтею 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні передбачено, що електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу. Банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі. Банк, зокрема, зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банка. У разі невиконання банком обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк. При цьому обов`язок банку щодо повідомлення користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем.

Аналогічна інформація, порядок укладення та форма договору про надання послуг передбаченні ст.28 Закону України «Про платіжні послуги». Загальні вимоги Національного банку до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (включаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням визначенні Положенням «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 року № 164 (далі - Положення №164).

Пунктом 140 вищевказаного Положення №164 встановлено, що користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача.

Аналогічна норма зазначена в пункті 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» (надалі-Закон №1591-IX), а саме, до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника.

Правила користування системою «Приват24», викладені на сторінці Банку у мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/udalenniy-banking/privat24. Система «Приват24», в т.ч. мобільна версія, призначена для управління банківськими рахунками клієнта цілодобово в режимі реального часу через мережу Інтернет. Всі операції здійснюються на підставі Платіжних інструкцій, наданих клієнтом через систему «Приват24». Для доступу в Приват24 використовуються логін та пароль, встановлений особисто клієнтом. Логін входу в Приват24 - це номер мобільного телефону (фінансовий номер) Клієнта, який був використаний при реєстрації в Системі. Пароль - унікальна послідовність із символів і цифр, яка відома лише клієнту.

Наведене свідчить, що для входу в Приват24 потрібно ввести пароль входу, який відомий лише клієнту.

Для того щоб відновити/змінити пароль, необхідно зайти на сайт Приват24 та обрати «Вхід» та виконати такі дії: 1) ввести номер мобільного телефону; 2) обрати «забули пароль»; 3) обрати спосіб зміни паролю, це може бути або дзвінок банку та після цього натиснути 1, або інший спосіб - тоді на номер телефону прийде смс-повідомлення з кодом, який треба ввести; 4) в подальшому з`явиться віконце, в якому користувач обирає одну зі своїх карток; 5) ввести ПІН-код обраної картки; 6) ввести новий пароль.

Системний аналіз наведених алгоритмів свідчить про те, що особі, яка бажає змінити пароль входу в акаунт Приват24 та здійснювати управління рахунками, необхідно мати доступ не тільки до фінансового номера телефону клієнта Банку, а й до іншої особистої інформації клієнта Банку, а саме: номер хоча б однієї з банківських карток клієнта Приват24, прив`язаних до вказаного номера телефону, ПІН-коду вказаної картки чи саму банківську картку клієнта.

Також пунктом 20 статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з доводами представника відповідача, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення вказаної інформації.

Отже, судом встановлено, що здійснення авторизації і доступ до акаунту позивача в Приват24 можливо лише за умови повідомлення особою, яка здійснює зміну пароля для входу до особистого кабінету у Приват24, РІN-коду банківської картки клієнта і введення нового паролю. Позивач зазначає, що платіжні картки, логін та пароль в мобільний банкінг, ПІН-код карток та їх CVV1/CVV2 нікому не повідомляла та не передавала.

Позивач також зазначила, що негайно повідомила про цей факт банк, як тільки дізналася, що у неї на картковому рахунку числиться заборгованість за кредитними коштами після отримання смс від Банку щодо обов`язкового платежу за кредитом 05.12.2021 року. Після чого вона в цей же день звернулася до правоохоронних органів і зателефонувала на гарячу лінію Банку. При цьому вона була впевнена, що її картковий рахунок заблоковано, оскільки про це повідомив її персональний банкір, картка якого із номером телефону була у неї завжди у гаманці.

Позивачкою була надана інформація стосовно прізвища і номеру телефону персонального банкіра, для перевірки вказаної інформації представником відповідача. В той час представник відповідача зазначила, що позивач письмово не надала таку інформацію, то можливо вона невірно її записала, тому не знайшла інформації про вказану особу.

Доказів на підтвердження позивачем повідомлення персонального банкіра щодо втрати фінансового телефону позивачем не надано. Пояснення свідка ОСОБА_2 , який є чоловіком позивачки, суд оцінює критично, оскільки свідок чув розмову дружини із якоюсь жінкою по телефону і за повідомленням дружини йому стало відомо, що це розмова з її персональним банкіром, її прізвища, ім`я та посади він особисто не чув.

Клопотань щодо виклику вказаної особи (персонального банкіра) до суду в якості свідка позивач не заявляла.

Відповідно до п. 4 статті 87 ЗУ «Про платіжні послуги» платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. (ч. 5 ст. 87 «Про платіжні послуги»).

Подібним правовідносинам надано оцінку Верховним Судом по справі №585/1320/16-ц від 6 березня 2018 року, де зазначено, що «Крім того, до моменту повідомлення користувачем (відповідачем) банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк».

Так, згідно з постановою Верховного Суду від 10.07.2019 року у справі №522/22780/15-ц (провадження № 61-23040св18) з наступним висновком: «...суди не взяли до уваги, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (не розкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Таким чином, враховуючи, що операція з переказу коштів у сумі 9 600, 00 грн була здійснена 09 січня 2015 року в мережі Інтернет з використання реквізитів платіжної картки, у тому числі CVV-коду, які відомі тільки власнику картки, АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за дану операцію.»

Таким чином, позивачем не доведено факт списання грошових коштів з її рахунку саме з вини банку, оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивач повідомила Банк про втрату фінансового телефону і несанкціоноване списання з її кредитної картки коштів лише 05.12.2021, через 15 днів з дня з дня спірних транзакцій з її рахунку, в цей же день вона повідомила про даний факт і правоохоронні органи. Доказів про інші звернення позивачки матеріали справи не містять.

Відомості про остаточне рішення у кримінальному провадженні №000160 від 05.12.2021 і встановлення винних осіб позивач не надала, на запит суду така інформація також не надходила.

Факт подання заяви про вчинення кримінального правопорушення і внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є актом фіксування звернення у порядку, передбаченого КПК України, однак не має преюдиційного значення для вирішення цієї справи.

За результатами перевірки, проведеної Банком з приводу заяви позивачки щодо здійснення шахрайських операцій з її рахунком встановлено, що незаконне заволодіння грошовими коштами клієнта Банку ОСОБА_1 сталося з вини самої позивача.

До суду із даним позовом ОСОБА_1 також звернулася лише 17.01.2024 року.

Позивачем не доведено у розумінні ст. 76-81 ЦПК України ті обставини, що втрата грошей сталась внаслідок незаконних дій відповідача.

За положеннями статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів з власної ініціативи і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог.

Відтак, матеріали справи не містять доказів того, що кредитним лімітом з картки позивачки скористалися невстановлені особи шляхом здійснення шахрайських дій щодо неї, отже обставини, на які послалася позивачка як на підставу цього позову, залишилися не підтвердженими належними, достатніми, достовірними і доступними доказами.

Таким чином, нарахування і списання відсотків за користування кредитними коштами, які здійснює банк, відповідають закону, і підстав для задоволення у повному обсязі позову судом не встановлено.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов необґрунтований і у його задоволенні відмовляє.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то судові витрати по сплаті судового збору, від сплати яких позивач звільнена, компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 76, 77, 80, 81, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовуОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача -відмовити

Рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_19 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (Код , МФО №305299), місцезнаходження: м.Київ вул. Грушевського, 1Д.

Повний текст рішення виготовлений 04 серпня 2025 року.

Суддя С.А.Лук`яненко