Справа № 462/5657/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 липня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи ОСББ «Любінська дорога», Уповноважений Верхової Ради з прав людини, ОСОБА_6 , Центр надання послуг учасникам бойових дій, Франківська окружна прокуратура м. Львова, ОСОБА_7 , Головне управління Національної поліції у Львівській області, Державне бюро розслідувань, Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону, Координаційний центр для допомоги військовим та їхнім родинам про захист честі, гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача привселюдно принести вибачення перед позивачем за свої дії за місцем його проживання перед свідками та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн. та судові витрати.

Крім цього, позивач просить витребувати з відділу поліції Залізничного району матеріали заяв про притягнення до відповідальності відповідача.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що така підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не вказано поштових індексів жодного з відповідачів, не зазначено відомостей про наявність або відсутність у сторін електронного кабінету. Також, у позовній заяві не вказаний реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) відповідачів за його наявності та номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі).

Крім того, всупереч вимогам п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не зазначено змісту позовних вимог: способу (способів) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або іншого способу (способів) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них, оскільки з тексту позовної заяви вбачається, що позов фактично пред`явлений лише до одного відповідача ОСОБА_4 .

У прохальній частині позовної заяви позивач формулює вимоги лише щодо одного з них, зазначаючи: «Стягнути з відповідача на мою користь суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн.», попри те, що позов подано до кількох відповідачів.

Також суд звертає увагу, що позивачем без дотримання вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не у повній мірі викладено обставин, якими останній обґрунтовує свої вимоги.

Отже, позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог до кожного відповідача, конкретизувати виклад обставин щодо предмета позову, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину, а також додати до позовної заяви всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім цього, в порушення вимог п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Крім того, всупереч вимогам п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Також, у відповідності до положень п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Крім цього, відповідно до вимог абз.2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Як вбачається з поданої позовної заяви, така подана через систему «Електронний суд», однак в матеріалах справи наявні підтвердження надсилання позовної заяви та додатків до неї лише до електронного кабінету Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону, Головному управлінню Національної поліції у Львівській області та Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України. Відтак, доказів надсилання позовної заяви з додатками відповідачам та іншим третім особам позивачем суду не надано.

Звертаючись до суду із позовом, на позивача покладений обов`язок додати документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення, який має містити номер поштового відправлення. Саме зазначення такого номеру є обов`язковим для виконання вимог ЦПК України про належне надсилання позовної заяви та документів іншій стороні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 916/2110/20.

Суд звертає увагу на те, що належним доказом направлення копії позовної заяви з додатками учасникам справи є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека) та опису вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення у відповідності до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року.

Крім цього, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Із позовної заяви та її вимог встановлено, що при зверненні до суду позивачем заявлено дві позовні вимоги: майнового та немайнового характеру.

За змістом ч. 3 ст. 23 ЦК України позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, якщо вона визначена у грошовому або іншому майновому вимірі, правовим наслідком відшкодування якої є грошове або інше майнове стягнення на користь позивача (стягнення грошових коштів, витребування майна, визнання права на майно тощо).

Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у своїй постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц дійшов до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а, отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн.

Відповідно до пп. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме: позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.), а за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди 1,5 відсотка ціни позову (15 000,00 грн.), але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн.).

Реквізити для сплати судового збору за подання заяв до Залізничного районного суду м. Львова: отримувач коштів ГУК Львiв/Залізничний р-н/22030101; код отримувача (код ЄДРПОУ) 38008294; банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.); рахунок отримувача UA0013951; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Відтак, позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві вимоги: майнового та немайнового характеру та долучити оригінал квитанції про сплату такого або надати документи, які підтверджують звільнення останнього від сплати судового збору на підставах, визначених законом.

Крім цього, відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», зокрема ст. 14 визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Великою Палатою Верховного Суду неодноразово наголошувалося, що процесуальні документи мають подаватися до суду лише державною мовою (справа № 9901/12/20, провадження №11-56заі20, справа №826/7329/17, провадження № 11-28заі21).

Така правова позиція викладена у також в ухвалі Верховного суду України від 31 березня 2020 року у справі № 636/398/19, провадження № 61-5685ск20; від 19 березня 2020 року у справі № 629/5741/19, провадження № 61-5019ск20; від 02 березня 2020 року у справі № 623/4072/19, провадження № 61-2581ск20; від 27 лютого 2020 року у справі № 638/6372/19, провадження № 61-2956ск20.

Відтак, до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Водночас пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.

Всупереч вказаним вимогам, позивачем до матеріалів позовної заяви додано копію письмових доказів, зокрема парафіяльних документів, викладених іноземною мовою без перекладу. Відтак, суд позбавлений можливості дослідити їх зміст.

За таких обставин, наведені недоліки позовної заяви виключають можливість відкриття провадження у справі.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із позовом (заявою) повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до змісту ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків такої.

На підставі викладеного, керуючисьст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи ОСББ «Любінська дорога», Уповноважений Верхової Ради з прав людини, ОСОБА_6 , Центр надання послуг учасникам бойових дій, Франківська окружна прокуратура м. Львова, ОСОБА_7 , Головне управління Національної поліції у Львівській області, Державне бюро розслідувань, Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону, Координаційний центр для допомоги військовим та їхнім родинам про захист честі, гідності та ділової репутації залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 цього кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Постигач О.Б.