Провадження № 2-ві/638/27/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м.Харкова Невеніцин Є.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м.Харкова Яковлевої В.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Шевченківського районного суду м.Харкова Яковлевої В.М. знаходиться вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Харкова від 05.08.2025 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Яковлевої В.М. та заяву з матеріалами справи передано для розгляду іншому судді, який не входить до складу суду в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Частиною 7 статті 40 ЦПК України визначено, що вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст.40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про відвід судді та матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Яковлевої В.М. обґрунтована наявністю обставин, що викликають сумнів в її неупередженості та об`єктивності, що є підставою для її відводу. Мотивація судді ухвали від 09.07.2025 не відповідає вимогам ч.1 ст.254 ЦПК України, оскільки провадження зупинялося не для підготовки до вирішення процесуальних питань, пов`язаних із залученням перекладача, а для отримання відповіді від компетентного органу Федеративної Республіки Німеччини на судове доручення про надання правової допомоги. Матеріали справи не містять відомостей про надходження до суду відповіді від компетентного органу Федеративної Республіки Німеччини з питань, зазначених в ухвалі Шевченківського районного суду міста Харкова від 23 червня 2025 року у цій справі. Це не перший випадок поновлення провадження у справі для сприяння стороні позивача на шкоду правам та законним інтересам інших учасників справи. Ухвала судді від 09 липня 2025 року про поновлення провадження у справі не лише суперечить прямим та вичерпним приписам ч. 1 ст. 254 ЦПК України, а й свідчить про її небажання дотримуватися встановлених процесуальних гарантій та визначеного законом порядку поновлення провадження у справі. Суддя обрала шлях поновлення провадження в обхід основоположної умови - усунення обставин, які зумовили його зупинення, якою в цьому випадку є отримання відповіді від компетентного органу Федеративної Республіки Німеччини. Така ситуація свідчить про свідоме ігнорування чітких законодавчих вимог. Така неодноразова ініціативність суду в частині сприяння виключно одній зі сторін у справі - позивачу - суперечить принципу процесуальної змагальності та рівності сторін, принципу диспозитивності. З урахуванням того, що поновлення провадження відбулося не у зв`язку з усуненням обставин, що викликали його зупинення, а у зв`язку з вчиненням дій, спрямованих на оплату за рахунок державного бюджету судових витрат, які згідно закону та обставин справи зобов`язана нести позивачка, то такі дії свідчать про вихід судді за межі своєї процесуальної ролі арбітра та набуття нею фактичної участі в захисті інтересів однієї зі сторін. У контексті наведеного та з урахуванням повторності такої поведінки, виникають об`єктивні підстави сумніватися в упередженості судді Яковлевої В.М., що у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України є самостійною та достатньою підставою для її відводу. ЦПК України чи іншими законодавчими нормами не передбачено випадків, коли суддя може за своєю власною ініціативою, без клопотання відповідної сторони звертатися до інших органів державної влади України з проханням здійснити дії на користь однієї з сторін, а саме сплатити за рахунок державного бюджету України витрати на переклад. У справі відсутні умови, які б давали суду можливість відшкодувати витрати на залучення перекладача за рахунок державного бюджету. Наведені обставини прямо свідчать про її упередженість та необ`єктивність, що є самостійною підставою для її відводу відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Статтями 36,37 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для відводу судді, мотиви, які вказані у заяві про відвід судді до даного вичерпного переліку не входять.

Так, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2024, справу №638/18338/21 розподілено в провадження судді Яковлевої В.М.

Ухвалою суду від 14.03.2025 постановлено звернутись у встановленому законом порядку із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу Федеративної Республіка Німеччина через Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) з метою вручення позовної заяви разом із доданими до неї документами, повідомлення про день розгляду справи та наявних ухвал суду відповідачу ОСОБА_4 ; зобов`язано позивача протягом 15 днів з дня отримання копії даної ухвали надати до Дзержинського районного суду м. Харкова в двох примірниках нотаріально посвідчений переклад ухвал Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.11.2021; 17.03.2023; 26.10.2023; 26.02.2024; 21.11.2024; 16.12.2024; 20.12.2024; 26.12.2024; 17.01.2025; 30.01.2025; 06.02.2025; 14.03.2025, копії позовної заяви та доданих до неї документів на німецьку мову для вручення відповідачу ОСОБА_4 . Провадження у справі зупинено до надходження відповіді від компетентного органу Федеративної Республіка Німеччина.

07.04.2025 до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 Ломакіна Е.В. про продовження строку для надання нотаріального посвідчення вищевказаних документів, зважаючи на великий обсяг документів.

Ухвалою суду від 13 червня 2025 року встанволено строк для виконання ухвали від 14.03.2025 у 15 днів.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно п.1-5 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у пунктом 43 рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

ОСОБА_5 є відповідачем по справі та повідомив суд 22.06.2022 (Вх.№ЕП-2087), що фактично проживає на території Федеративної Республіки Німеччина та не має можливості особисто прибути до суду на судове засідання.

Таким чиним, оскільки за отриманою судом інформацією одна із сторін по справі, а саме відповідач, проживає за кордоном і не має можливості прибути до суду, суд керуючись нормами ЦПК України, з метою виключення порушень прав сторін у справі, у визначеному та не забороненому законом порядку здійснив процесуальні дії, з яким по суті не згоден відповідач ОСОБА_1 . Дії суду не свідчать про сприяння одній із сторін, про упередженість чи необ`єктивність суду.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи, з матеріалів справи та заяви про відвід не вбачається.

Також, не згода відповідача з підставами поновлення провадження ухвалою суду від 09.07.2025 у справі не може бути підставою для відводу, а є незгодою з процесуальними рішеннями судді.

Враховуючи викладене, передбачені ст. 36 ЦПК України підстави для відводу відсутні, оскільки доводи заяви про порушення вимог процесуального законодавства свідчать про незгоду з процесуальними діями судді, що само по собі не є підставою для відводу судді, а відтак заява про відвід необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. у, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м.Харкова Яковлевої В.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Є.В.Невеніцин