Справа № 486/767/25
Провадження № 2/486/765/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2025 року ОСОБА_1 , яка діє через свого представника ОСОБА_3 , через підсистему «Електронний суд» звернулась з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 04 березня 2025 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають двох дітей, сина, який уже досяг повноліття та неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з військовою агресією російської федерації з метою збереження життя і здоров`я, а також у зв`язку з тим, що наразі їх рідне місто Енергодар знаходиться під окупацією, позивач разом з дітьми вимушена була виїхати за кордон та наразі разом тимчасово проживають у м. Кротошин, що знаходиться у Польщі.

Дитина фактично знаходиться лише на утриманні позивача, оскільки відповідач не бере жодним чином участі в матеріальних витратах, що пов`язані із задоволенням хоча би елементарних потреб дитини.

Відповідач проживає у місті Південноукраїнську, Миколаївської області, де працює на атомній станції. Є фізично здоровою особою працездатного віку, отримує постійний та регулярний дохід у зв`язку з чим може та зобов`язаний брати участь у витратах на утримання своєї дочки. Інших осіб, яких зобов`язаний утримувати відповідач, у нього немає.

За таких обставин, вважає за доцільне та справедливе стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у частці від його доходу у розмірі 1/3 від всіх його доходів щомісячно.

Свої підрахунки вона обґрунтовує наступним. Згідно вимог ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», установлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме, для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривні. Крім того, дитині в її віці необхідний фізіологічний, інтелектуальний та культурно-духовний розвиток, на що потрібні відповідні затрати (відповідна література, вітаміни, книги, театри, тощо). Також дитина перебуває у такому віці, коли дуже швидко росте, що призводить до необхідних систематичних затрат на одяг відповідного розміру, проте самостійно покрити всі ці витрати за кордоном їй дуже важко. Разом з тим, дитині для нормального та гармонійного розвитку потрібно відповідне здорове харчування, що також потребує певних затрат.

25 червня 2025 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому вважає, що розмір аліментів, про стягнення яких просить позивач необґрунтований, вимога про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 1/3 частки з усіх його доходів на утримання доньки не підтверджена належними і допустимими доказами та суперечить нормам чинного законодавства. Позовні вимоги визнав частково. Згоден на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частки.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі та без упозивача, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином.

Розгляд справи проведено без участі сторін з урахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з 15 лютого 2003 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 березня 2025 року. Рішення набрало законної сили 04 квітня 2025 року /а.с. 7-8/.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження /а.с. 9/.

Відповідно до засвідченого перекладу з польської мови на українську посвідчення про реєстрацію на тимчасове проживання від 20 березня 2025 року, неповнолітня ОСОБА_6 зареєстрована за місцем реєстрації своєї матері ОСОБА_1 в м. Кротошин, Велипольського Воєводства /а.с. 10, 11, 12, 13/.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ч. 3 ст. 181 СК України та ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В позовній заяві позивач вказує, що дочка проживає з нею. Відповідач офіційно працевлаштований, здоровий та має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки. У своєму відзиві відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів, однак, не погоджувався з розміром запропонованим позивачем.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання дитини, суд виходить з наступного.

Пунком 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Приймаючи рішення у справі суд враховує також те, що згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.7 ст. 81 ЦПК України).

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч.1 ст. 84 ЦПК України).

Як на підставу для стягнення аліментів на дочку у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку відповідача, позивач посилається на Закон України «Про державний бюджет України на 2025 рік», разом з тим, доказів доходу відповідача, та того, що при визначенні розміру аліментів у розмірі 1/4 частки, такий розмір буде меншим від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також доказів того, що розмір аліментів визначений у розмірі 1/3 частки відповідатиме прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, позивач не надає. Клопотання про витребування за місцем роботи відповідача довідки про доходи останнього позивачем також не заявлялось.

За таких обставин, враховуючи підстави позову та докази, надані позивачем, положення сімейного законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць.

Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 908,40 грн. (75%) на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12 , 81, 141, 206, 263, 265, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 квітня 2025 року та до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Г.А. Далматова