Справа № 459/2619/25
Провадження № 2/459/781/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 серпня 2025 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Шептицької міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

01.08.2025 позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом.

До позовної заяви було долучено клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на ст.136 ЦПК України. Позивачка вказала, що не отримувала доходів з вересня 2024 року, тому через скрутне матеріальне становище не має можливості оплатити судовий збір.

Розглянувши таке клопотання заявника, суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов , 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, на підставах, зазначених у частині першій цієї статті.

Вищенаведеною правовою нормою Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий та вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі N 338/158/19 (провадження N 61-11548св20) зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Таким чином, основною умовою для розстрочення чи звільнення від сплати судового збору є тяжкий майновий стан особи, що звертається до суду, який вона повинна довести поданими письмовими доказами.

Оглянувши матеріали позовної заяви суддя встановив, що будь-яких доказів на підтвердження незадовільного майнового стану позивачки, що могли б слугувати підставою для звільнення її від сплати судового збору не надано.

Так, із відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , наданих Пенсійним фондом України за 2005-2024 роки встановлено, що за 2024 вона позивачка отримала дохід у виді пенсії в сумі 64 062,63 гривень.

Відтак, правові підстави для застосування судом приписів ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні та у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, оскільки розмір судового збору (1211 гривень) не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд роз`яснює позивачці, що відмова у задоволенні цього клопотання не позбавляє права повторно його подати, дотримуючись всіх перелічених вище вимог чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, суддя вважає, що зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст. ст.175- 177 ЦПК України, оскільки ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У даному випадку заявлено немайнову вимогу, а саме позбавлення батьківських прав.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць - 3028 гривень.

Станом на 2025 рік 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1211,20 гривень.

Отже, позивачем, в порушення вимог Закону України «Про судовий збір», не оплачено судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок (3028 Х 0,4 = 1211,20 грн) за вимогу про позбавлення батьківських прав.

Зазначений недолік позовної заяви має бути усунений шляхом направлення до суду документів про сплату судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. та надання суду оригіналу квитанції про сплату такого.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суддя вважає, що заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Шептицької міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М. В. Мельникович