Провадження № 2/742/1680/25
Єдиний унікальний № 361/4267/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Короткої А.О.,

при секретарі судового засідання Рубан Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , представниця відповідача ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

17.04.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 4000,00 грн до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що їхня з відповідачем сім`я розпалася через несумісність характерів, різні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Від шлюбу вони мають спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, стосунки не підтримують. Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим та на примирення не згодна. Також після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище « ОСОБА_6 ».

У судове засідання позивачка не з`явилася, проте завчасно подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити такі, а справу розглянути за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.п.28).

Відповідач та його представниця у судове засідання не з`явилися, але остання подала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила провести розгляд справи за відсутності сторони відповідача (а.п.29-33).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 був зареєстрований 23.03.2012, про що виконавчим комітетом Ковтунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області було складено відповідний актовий запис за №01 (а.п.8).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п.7).

Як вбачається з копії акта обстеження умов проживання, складеного управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради від 02.04.2025, позивачка проживає разом із сином за адресою: АДРЕСА_1 , а батько - ОСОБА_2 веде окреме господарство та участі у матеріальному забезпеченні сина не приймає (а.п.9).

Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст. 56 СК України.

Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, у даному випадку інтересам позивачки.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК У країни доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частинами першою, другою статті 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Стаття 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

За таких обставин, відповідно до вимог чинного законодавства суд визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову у повному обсязі достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб.

Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зважаючи на те, що позивачка у заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_6 », тому суд вважає за можливе залишити їй це прізвище.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а також те, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини та зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою сторона позивача наполягає на розлученні та стягненні аліментів у розмірі 4000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а відповідач через свого представника визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене вище, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1211,20 грн за позовні вимоги про стягнення аліментів слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави, а за позовні вимоги про розірвання шлюбу позивачка не просила стягнути судовий збір на її користь.

На підставі наведеного, ст.55, 56, 104, 105, 112-113, ст.150, 155, 180-184, 199-200 СК України, керуючись ст.12, 13, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , та адреса проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, адреса проживання: АДРЕСА_2 ), представниця відповідача - ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_4 ), про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, адреса проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , та адреса проживання: АДРЕСА_3 ), зареєстрований 23 березня 2012 року виконавчим комітетом Ковтунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, про що було складено відповідний актовий запис за №01, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 квітня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, на користь держави 1211 (тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Шлюб вважати припиненим в день набрання даним рішенням законної сили.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 06.08.2025.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Анна КОРОТКА