УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року суддя Володимирського міського суду Волинської області Лутай А.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бакуна Олександра Сергійовича, про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ

31 липня 2025 року до Володимирського міського суду Волинської області надійшла вищезазначена заява адвоката Бакуна О.С., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на відчуження земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:1439, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0246 га, що належить на праві власності громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно Державного Акту на право власності на землю серії ЯИ № 036937.

У своїй заяві представник позивача зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 21.02.2001 року, зареєстрованого за №172 від 22.02.2001 виконкомом Володимир-Волинської міської ради позивач ОСОБА_1 , як приватний підприємець, отримав у власність нежитлове приміщення загальною площею 54,3 м.кв. по АДРЕСА_1 . У 2018 році позивачем розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0106 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі і відповідно до вимог ст.79-1 присвоєно кадастровий номер :01:004:0071 та зареєстровано у Державному реєстрі земельного кадастру, як об`єкт цивільного права. На весні 2025 року одна із співвласників житлового приміщення другого поверху будинку АДРЕСА_1 повідомила позивача про бажання продати власне житлове приміщення та земельну ділянку для його обслуговування, яка знаходиться в межах розташування нежитлового приміщення (торгівельного залу) позивача.

Вказує, що приміщення за адресою по АДРЕСА_1 являється багатоквартирним будинком, факт отримання у власність співвласником даного будинку земельної ділянки громадянкою ОСОБА_4 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд на підставі рішення Володимир-Волинської міської ради від 25.12.2002 №6/12 площею 246 м.кв. та виготовила за життя Державний Акт на право власності на землю від 06.02.2003 за № 5099. За договором дарування від 22.01.2009 передала у власність громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в свою чергу виготовили новий Державний Акт на право власності на землю за реєстраційним № 08 від 25.11.2009 із кадастровим номером :01:001:1439.

Станом на сьогодні земельна ділянка із кадастровим номером :01:001:1439, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0246 га з огляду на її місцезнаходження та реєстраційні межові знаки фактично поглинає територію приміщення закладу торгівлі, яке розташоване на першому поверсі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , що належить приватному підприємцю ОСОБА_1 .

Володіння мешканцями квартири, розташованої на другому поверсі будинку, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , земельної ділянки для обслуговування приміщення торгівельної зали із трьох кімнат нежитлового приміщення, яке належить позивачу ОСОБА_1 , порушує його майнові та конституційні права та являється недоречністю також з огляду на цільове призначення, а саме: для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яке не відноситься до житла багатоквартирного будинку та підсобних споруд. Відтак, дане спірне питання користування та володіння земельною ділянкою будинку за АДРЕСА_1 має вирішуватись в судовому порядку за позовною заявою позивачем ОСОБА_1 .

Станом на день подання даної заяви відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виставлено на продаж власне житлове приміщення другого поверху по АДРЕСА_1 та відповідно земельну ділянку, яка належить їм.

Така дія щодо передачі у власність третім особам, як добросовісним набувачам майна, унеможливить спосіб захисту прав заявника, як співвласника приміщення АДРЕСА_1 у спірному земельному питанні щодо відновлення його майнових і конституційних прав.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Заява про забезпечення позову за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову зазначається:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, в порушення вказаних вимог закону, в заяві представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову не зазначено: предмет позову, який заявник просить забезпечити, та ціна позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. ст.116,117 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бакуна Олександра Сергійовича, про забезпечення позову повернути представнику позивача.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М.Лутай