Справа № 373/1128/25
Номер провадження 2/373/765/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

розглянув цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивача звернувся до суду з вимогами: стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитними договорами №2039245 від 01.04.2021 та №815 від 08.03.2021 в розмірі 50599,69 грн; стягнути з відповідачки понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Маніфою» та відповідачкою 01.04.2021 був укладений кредитний договір №2039245 в електронному вигляді, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1500,00 грн, на умовах повернення, платності та строковості, процентна ставка фіксована 1,99% в день.

Відповідно до договору факторингу №11-08/2021 від 11.08.2021, укладеного між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором.

Також, відповідно до договору факторингу №23/05/24 від 23.05.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг партнерс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором.

Крім того, між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою 08.03.2021 був укладений кредитний договір №815 в електронному вигляді, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4600,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності та процентна ставка фіксована 2% в день.

Відповідно до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором.

Також, відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором.

Крім того, відповідно до договору відступлення права вимоги №18-02/25 від 18.02.2025, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг партнерс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором.

Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 50599,69 грн, а саме: 5112,00 грн заборгованість за кредитами, 45487,69 грн заборгованість за відсотками.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 12.05.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.06.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

У встановлений судом строк відповідачкою, яка повідомлена про розгляд справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України.

Судом встановлено наступні обставини:

01.04.2021 між ТОВ «Маніфою» та відповідачкою був укладений договір позики №2039245, умови якого передбачали надання позики в розмірі 1500,00 грн, строк кредиту до 26.04.2021 (25 днів), відсоткова ставка фіксована 1,99 % в день.

Копія зазначеного договору та графіку платежів засвідчені електронним підписом відповідачки.

Відповідно до п.2.6 договору позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом трьох робочих днів з дати підписання договору.

До позову додані копії правил надання грошових коштів у позику, заявки на отримання грошових коштів в кредит, довідки про ідентифікацію.

До позову додані копії листа ТОВ ФК «Вер фор пей» від 20.12.2024 №5494-ВП про переказ коштів на картку клієнта: 01.04.2021 на суму 1500,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 849371, номер транзакції в системі WayForPay ае132с1d-be0d-4e5a-91d9-ef7c468d65e3 та інформаційної довідки №30-05/2023 від 30.05.2023 ТОВ «Маніфою» на підтвердження операції щодо переказу кредитних коштів, де також зазначений номер транзакції в системі WayForPay ае132с1d-be0d-4e5a-91d9-ef7c468d65e3.

До позову додана копія договору факторингу №11-08/2021 від 11.08.2021, укладеного між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором.

Копії витягу з реєстру боржників та акту прийому-передачі реєстру боржників додані до позову.

Також, до позову додані копії договору факторингу №23/05/24 від 23.05.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг партнерс», додаткової угоди №1 від 20.12.2024, відповідно до яких до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором.

Копія реєстру заборгованостей №3 додана до позову.

Крім того, 08.03.20211 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою був укладений договір про надання фінансових послуг №815 «Стандарт», умови якого передбачали надання позики в розмірі 4600,00 грн, строк кредиту до 16 днів, відсоткова ставка 2 % в день.

Копія зазначеного договору, заяви-анкети, графіку платежів та паспорту споживчого кредиту засвідчені електронним підписом відповідачки.

До позову додані копії правил надання грошових коштів у позику.

До позову додані копії листа ТОВ ФК «Вер фор пей» від 04.02.2025 про переказ коштів на картку клієнта: номер карти НОМЕР_2 , власник карти (емітент) банк COMMERCIAL BANK PRIVATBANK, категорія карти MasterCard, час запиту 08.03.2021 12:01:34, номер договору відповідно до інформації від кредитора 815, сума 4600,00 грн.

До позову додана копія договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором.

Копії платіжного доручення, актів приймання-передачі реєстру боржників та витягу з реєстру боржників додані до позову.

До позову додані копії договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, додаткової угоди №4 від 19.11.2024, укладених між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», відповідно до яких до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором.

Копії акту прийому-передачі реєстру боржників, акту зарахування зустрічних однорідних вимог та витягу з реєстру боржників додані до позову.

До позову додані копії договору відступлення права вимоги №18-02/25 від 18.02.2025, додаткової угоди №4 від 19.11.2024, укладених між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», відповідно до яких до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором.

Копії акту прийому-передачі реєстру боржників, акту зарахування зустрічних однорідних вимог та витягу з реєстру боржників додані до позову.

Відповідно до розрахунку заборгованість відповідачки за кредитним договором №815 від 08.03.2021 становить 28926,94 грн, що складається із заборгованості по кредиту в розмірі 3612,00 грн, заборгованість по відсотках в розмірі 25314,94 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованість відповідачки за кредитним договором №2039245 від 01.04.2021 становить 4496,25 грн, що складається із заборгованості по кредиту в розмірі 1500,00 грн, заборгованість по відсотках в розмірі 2996,25 грн.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 513 ЦК України зазначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка аргументів сторін, доказів.

При оцінці доказів та аргументів суд враховує положення ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договору тлумачить на користь відповідача, як споживача послуг позивача.

Судом встановлено, що підписавши кредитний договір №2039245, відповідачка прийняла умови надання всіх послуг, зокрема, строк кредитування, плату за кредит, порядок погашення кредиту, відповідальність.

Позивачем було передано відповідачці на виконання договору, визначену в ньому суму коштів, що підтверджується копією листа ТОВ ФК «Вер фор пей» від 20.12.2024 №5494-ВП про переказ коштів на картку клієнта та інформаційною довідкою №30-05/2023 від 30.05.2023.

Відповідачкою не було дотримано умов договору та не погашено вчасно заборгованість.

Разом з тим, розмір заборгованості, обрахований розрахунком заборгованості, не відповідає умовам договору в частині нарахування відсотків за користування позикою.

Відповідно до висновку Верховного Суду, зробленого у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Так в договорі сторонами узгоджено суму позики 1500,00 грн, строк позики 25 днів та відсотки за користування позикою -1,99%.

Також сторонами погоджено графік нарахувань за позикою відповідно до якого нараховані відсотки за користування позикою становлять 746,25 грн, загальна вартість кредиту визначена у розмірі 2246,25 грн.

Будь-яких доказів наявності обставин щодо продовження строку кредитування та зміни процентної ставки, суду не надано.

З врахуванням викладеного проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом терміну, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за цим договором з врахуванням умов договору щодо розміру денного відсотку за користування коштами складає 746,25 грн (1500/100х1,99%х25).

Отже, розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором №2039245 від 01.04.2021 становить 2246,25 грн, а саме: 1500,00 грн заборгованість за кредитом, 746,25 грн заборгованість за відсотками.

Крім того, судом встановлено що підписавши кредитний договір №815, відповідачка прийняла умови надання всіх послуг, зокрема, строк кредитування, плату за кредит, порядок погашення кредиту, відповідальність.

Позивачем було передано відповідачці на виконання договору, визначену в ньому суму коштів, що підтверджується копією листа ТОВ ФК «Вер фор пей» від 04.02.2025 про переказ коштів на картку клієнта.

Відповідачкою не було дотримано умов договору та не погашено вчасно заборгованість.

Однак, розмір заборгованості обрахований розрахунком заборгованості, не відповідає умовам договору в частині нарахування відсотків за користування позикою.

Так в договорі сторонами узгоджено суму позики 4600,00 грн, строк позики 16 днів та відсотки за користування позикою у вказаний строк -2%.

Також сторонами погоджено графік нарахувань за позикою, відповідно до якого нараховані відсотки за користування позикою становлять 1472,00 грн, загальна вартість кредиту визначена у розмірі 6072,00 грн.

При цьому, у пп.1.4(а) 1.4.(г) договору зазначено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором;

Відповідно до висновку Верховного Суду, зробленого у постанові від 12.02.2025 у справі № 679/1103/23, під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Зазначені у пп.1.4(а) 1.4.(г) умови договору є очевидно несправедливими та мають характер штрафних санкцій за порушення виконання умов договору.

З врахуванням викладеного відсотки за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом терміну, на який були надані кредитні кошти, при цьому суд бере до уваги, що заборгованість за кредитом, яку просить стягнути позивач становить 3612,00, а тому розмір заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за цим договором з врахуванням умов договору щодо розміру денного відсотку за користування коштами складає 1155,84 грн (3612/100х2%х16).

Отже, розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором №815 від 08.03.2021 становить 4767,84 грн, а саме: 3612,00 грн заборгованість за кредитом, 1155,84 грн заборгованість за відсотками.

У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Ціна позову, визначена позивачем сумою стягнення 50599,69 грн.

Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 7014,09 грн, що становить 13,9 % від ціни позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 336,7 грн (2422,40:100 х 13,9%) судових витрат.

Представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в сумі 16000,00 грн до заяви долучені копії договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», заявки на надання юридичної допомоги №375 від 01.03.2025, витягу з акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025.

У постанові Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Представником позивача не надано детальний опис виконаних робіт, а беручи до уваги, що справа є малозначною і розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, за результатом оцінки доказів, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, які лише на 28 грн менше за прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідатимуть критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 7014,09 грн, що становить 13,9% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 417,00 грн (3000:100 х 13,9%) витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» заборгованість за договором позики № 2039245 від 01.04.2021 в розмірі 2246 (дві тисячі двісті сорок шість) гривень 25 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок; заборгованість за відсотками у розмірі 746 (сімсот сорок шість) гривень 25 копійок, заборгованість за договором про надання фінансових послуг №815 від 08.03.2021 в розмірі 4767 (чотири тисячі сімсот шістдесят сім) гривень 84 копійки, а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 3612 (три тисячі шістсот дванадцять) гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками у розмірі 1155 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» судові витрати у розмірі 753 (сімсот п`ятдесят три) гривні 70 копійок, які складаються із: судового збору в розмірі 336 (триста тридцять шість) гривень 70 копійок; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 417 (чотириста сімнадцять) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс», , місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, 6, оф.521, м.Київ, 03150;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д. В. Свояк