Номер провадження 2/725/2626/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 року м. Чернівці

Чернівецький районний суд міста Чернівців в складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.

при секретарі Бідней А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 інтереси якої представляє адвокат Лопух Сергій Володимирович до Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

Посилався на те, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2013 року на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , площа якої становила 24,90 кв.м..

Вказував, що 12.03.2014 р. були видані містобудівні умови та обмеження № 675/14 на реконструкцію зазначеної квартири з надбудовою, згідно яких загальна площа мала становити 58,00 кв.м..

На замовлення ПП ОСОБА_2 було виготовлено робочий проект реконструкції з надбудовою зазначеної квартири який пройшов державну будівельну експертизу.

15.05.2014 р. в Інспекції ДАБК у Чернівецькій області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири за № ЧВ 09. По завершенню реконструкції з надбудовою в зв`язку з незначним відхиленням від робочого проекту реконструкції, загальна площа квартири становить 61,30 кв.м..

До Інспекції ДАБК Чернівецької міської ради 23.09.2024 р. було подано заяву щодо прийняття квартири АДРЕСА_1 в експлуатацію, однак Інспекцією відмовлено в прийнятті квартири в експлуатацію в зв`язку з її самочинною реконструкцією, а відтак прийняття в експлуатацію зазначеної квартири можливе тільки після визнання права власності на неї за рішенням суду так як вона реконструйована самочинно, з відхиленнями від робочого проекту реконструкції з надбудовою.

Згідно Висновку з технічного обстеження будівельних конструкцій на можливість безпечної експлуатації встановлено задовільний технічний несучих та огороджувальних конструкцій і визнано придатність до подальшої безпечної експлуатації квартири АДРЕСА_1 . Згідно Технічного паспорта від 06.11.2024 р на даний час площа квартири складає 61,30 кв.м..

Враховуючи викладене, а також те, що дане самочинне будівництво зазначеної квартири, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, з посиланням на норми матеріального та процесуального права, просив визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,30 кв.м..

Представником відповідача подано відзив на позов, згідно якого вважають позовні вимоги не обґрунтованими та безпідставними.

В судове засідання позивачка та її представник не прибули. Від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просила розгляд справи здійснювати без участі представника міської ради.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до наступних висновків.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.19).

З метою покращення житлово-побутових умов проживання на замовлення позивачки ПП ОСОБА_2 було розроблено робочий проект реконструкції з надбудовою квартири АДРЕСА_1 (а.с.45-65).

Даний проект пройшов державну будівельну експертизу відповідно до якої проектна документація розроблена з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва (39-40).

Крім того 28.02.2014 року відділом охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради надано ОСОБА_1 висновок на можливість реконструкції з надбудовою квартири АДРЕСА_1 , згідно якого погоджено реконструкцію (а.с.48).

Відповідно до Історико - архітектурної довідки, складеної архітектором ОСОБА_3 реконструкція квартири АДРЕСА_2 з надбудовою не суперечить вимогам та характеристикам об`ємно-просторового рішення забудови, яка склалась історично як за параметрами планувального, так і висотного рішення (а.с.49-51).

15.05.2014 року ОСОБА_1 подала Інспекції держархбудконтролю декларацію про початок виконання будівельних робіт яку було зареєстровано за №ЧВ09 (а.с.35-36, 41).

Також було надано містобудівні умови та обмеження №675/14 від 12.03.2014 р. по АДРЕСА_3 (а.с.43).

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , однак 04.10.2024 року отримала відмову оскільки з її заяви та доданих документів вбачається, що реконструкцію було проведено самочинно та на даний час механізму та умов прийняття в експлуатацію об`єктів збудованих самочинно, чинним законодавством не передбачено (а.с.42).

Згідно Висновку з технічного обстеження будівельних конструкцій на можливість безпечної експлуатації житлової квартири АДРЕСА_1 , складеного експертом В.В. Сопіт від 06.11.2024 року житлова квартира по АДРЕСА_4 , загальною площею 61,30 кв.м. придатна до подальшої безпечної експлуатації, будівництво яких виконано у відповідності з діючими нормативними актами в галузі будівництва (а.с.6-21).

Відповідно до технічного паспорта виготовленого ФОП ОСОБА_4 , квартира після проведення реконструкції має загальну площу 61,3 кв.м., житлову 19,8 кв.м., кількість житлових кімнат - 2 (а.с.16-18).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема - визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України зазначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За загальними правилами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Поняття «будівництво» включає в себе нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт об`єктів будівництва (частина третя статті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», стаття 4 Закону України «Про архітектурну діяльність»).

За змістом частини першої статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Прицьому ч.3 ст. 376 ЦК України визначено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Зазначена норма поширюється на випадки, коли самочинне будівництво здійснено на ділянці, що не була відведена для цієї мети (для будівництва відповідного об`єкта) незалежно від того, хто є власником цієї земельної ділянки (особа, яка здійснила самочинне будівництво, чи інша особа).

Згідно із ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Із матеріалів цивільної справи встановлено, що ОСОБА_1 здійснила реконструкцію квартири яка належала їй на праві власності. Крім того реконструкція була проведена в межах вже існуючої квартири та не виходила за межі існуючого фундаменту, а отже ОСОБА_1 є користувачем земельної ділянки на якій розміщена квартира АДРЕСА_1 .

При цьому встановлено, що за погодженим проектом після реконструкції загальна площа квартири мала становити 57,52 кв.м., однак по завершенню робіт з реконструкції загальна площа складає 61,3 кв.м..

Заперечення представника відповідача щодо позову полягали у тому, що згідно інформації Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради реконструйована квартира не відповідає виданим містобудівним умовам та обмеженням, робочому проекту та висновку відділу охорони культурної спадщини від 28.02.2014 р., однак в чому саме невідповідність, окрім незначної різниці у площі, суду доказів не надано.

Натомість згідно наданих позивачкою матеріалів, вказана реконструкція квартири відповідає встановленим будівельним, санітарним, пожежним нормам та правилам.

Враховуючи вищевикладене, також те, що початок робіт був погодженим та не було заперечень щодо можливості реконструкції квартири, дослідивши та оцінивши у їх сукупності докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного так керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 331, 375, 376, 392 ЦК України, ст.ст. 4-6,76-81,95,258-259,263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,30 кв.м. в тому числі житловою площею 19,8 кв.м..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Войтун О. Б.