Справа № 939/2133/25
УХВАЛА

Іменем України

05 серпня 2025 рокуселище Бородянка

Суддя Бородянського районного суду Київської області Герасименко М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Гаркуши В.В., звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства за особою, яка зникла безвісти, в порядку окремого провадження, в якій просила суд: встановити факт батьківства ОСОБА_2 , який вважається зниклим безвісти з 09 лютого 2025 року, стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести зміни в актовий запис № 23 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 19 лютого 2025 року Бородянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в частині відомостей про батька, вказавши батьком дитини ОСОБА_2 , в частині відомостей про дитину, вказавши прізвище дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На обґрунтування вимог заяви посилалася на те, що заявниця із ОСОБА_2 з травня 2024 року фактично проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, чекали народження дитини. 22 листопада 2024 року ОСОБА_2 був мобілізований до лав Збройних Сил України, через що вони не встигли зареєструвати шлюб. У лютому 2025 року матері ОСОБА_2 - ОСОБА_5 надійшло повідомлення від 10 лютого 2025 року за № 426 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про зникнення безвісті її сина ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання із стримування військової агресії РФ. Заявниця фактично народила сина вже після того, як ОСОБА_2 зник безвісті і була вимушена зареєструвати дитину відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Сина вона назвала так як хотів сам батько ОСОБА_2 , який знав, що в нього народиться саме син, оскільки 29 вересня 2025 року за УЗД дослідженнями стало відомо про стать дитини, після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провели свято, де запустили голубий дим на знак того, що народиться хлопчик. Мати ОСОБА_2 визнає онука та не заперечує проти проходження ДНК експертизи.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи

в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Змістом статті 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Водночас частиною першою статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).

Комплексний аналіз змісту статті 130 СК України свідчить, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері, а також смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення такої особи померлим, що, в свою чергу, узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року в справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21), від 06 червня 2024 року в справі № 672/915/23 (провадження № 61-3583св24), від 09 квітня 2025 року в справі № 213/1448/24 (провадження № 61-12171св24).

Отже, як зазначено вище, відповідно до ст. 130 СК України факт батьківства чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини може бути встановлений за рішенням суду у разі його смерті.

Відтак, у разі відсутності відомостей про смерть особи, батьківство якої встановлюється, необхідним є безпосереднє звернення до суду саме із позовом про визнання батьківства (стаття 128 СК України).

Наведений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09 липня 2025 року у справі № 201/1017/25.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутність судового рішення про визнання ОСОБА_2 померлим або належних доказів його смерті виключає саму можливість звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства саме в порядку окремого провадження на підставі статті 130 СК України, а тому заявнику необхідно відмовити у відкритті провадження у справіта роз`яснити право звернутися до суду з позовом про встановлення факту батьківства в позовному провадженні.

Керуючись ст. 293, 294 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства.

Роз`яснити заявнику, що вона має право звернутися до суду з позовом про встановлення факту батьківства в позовному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

СуддяМ. Герасименко