Справа №348/883/25
Провадження № 2/348/695/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

01 серпня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Гундяка Т.Д.,

секретар судового засідання Дмитрук С.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Годзюр Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Пасічнянської сільської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Пасічнянської сільської ради.

В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Надвірнянського районного суду від 30.11.2020 розірвано шлюб між ним та ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу відповідач змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_4 ».

Від шлюбу в сторін народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Надвірнянського районного суду від 19.08.2020 вирішено стягувати з нього на користь відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 300 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що донька є найдорожчою для нього людиною на цьому світі. Його почуття до доньки не можна описати звичайними людськими словами.

Він сплачує аліменти на утримання своєї доньки та не має заборгованості. Більше того, станом на 21.03.2025 на депозитному рахунку Коломийського ВДВС перебувають кошти (аліменти) в сумі 81 230 грн. Кошти не перераховано відповідачу у зв`язку із відсутністю реквізитів її банківського рахунку. Їй неодноразово направлялись вимоги про надання реквізитів рахунку для перерахування коштів, проте нею це проігноровано і станом на сьогодні банківських реквізитів не надано. Відповідач свідомо не надає банківських реквізитів, щоб взагалі не дати можливості позивачу хоч якимось чином брати участь у матеріальному забезпеченні своєї дитини. Відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, що проявляється у забороні бачитись з донькою.

Відповідно до характеристики він є відповідальною, порядною та доброзичливою людиною. Активно бере участь у житті громади, проявляє ініціативність та небайдужість до суспільних питань. Відзначається чесністю, високою громадянською свідомістю та щирістю у стосунках з людьми. Його доброта та чуйність роблять його шанованою людиною серед оточуючих.

З огляду на зазначене вище, просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з донькою, визнавши наступні способи участі у вихованні дитини: кожної першої та третьої неділі місяця з 12:00 до 18:00 години; кожен день народження дитини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року до досягнення дитиною повноліття з 13:00 до 16:00 години.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Додатково зазначив, що шкодує у зв`язку з ненаданням ним належної уваги сім`ї, що зумовлено наявністю у нього фінансових труднощів в той час. Такі обставини спричинили розірвання шлюбу. Він зрозумів, що дитина його найвища цінність. З 2021 року він приїжджав до дитини, однак не міг з нею зустрітися, оскільки йому ніхто не відчиняв двері, рідні колишньої дружини на телефонні дзвінки не відповідали, а вона заперечувала можливість його зустрічі з дитиною. Вказав, що не притягувався за вчинення домашнього насильства, не вживає алкогольні напої та наркотичні речовини. Не заперечував щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Представник служби у справах дітей Пасічнянської сільської ради у питанні щодо задоволення позовних вимог поклалася на розсуд суду.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала, повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на адресу останнього відомого зареєстрованого місця проживання ухвали про відкриття провадження у справі, копії позову з додатками та судових повісток, які отримані нею 10.05.2025, 07.06.2025, 20.06.2025, 28.06.2025 та 17.07.2025, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно ч. 5 ст. 259, ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України.

Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши позивача, представника третьої особи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Статтею ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17 (провадження №61-2417сво19).

Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, відповідно до ЦПК України обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних інтересів покладено саме на позивача, а відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що у шлюбі сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом № 55 від 30.08.2018, складеним виконавчим комітетом Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 17.01.2025, видане повторно Надвірнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2020 у справі №348/1906/19, яке набрало законної сили 12.01.2021, розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , 03.05.2018 в Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 143. Неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з матір`ю ОСОБА_6 .

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.08.2020 у справі №348/1905/19, яке набрало законної сили 29.09.2020, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 300 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2025 така відсутня. Наявна заборгованість зі сплати виконавчого збору в сумі 9 528,70 грн та залишок штрафу на користь стягувача в сумі 43 576,50 грн.

Коломийським відділом державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області листом № 63841765/36774 від 21.03.2025 повідомлено, що на виконанні у головного державного виконавця Фокіна О.Г. перебуває виконавче провадження №63841765, відкрите на підставі виконавчого листа № 348/1905/19 виданого 27.10.2020 Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 300 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Станом на 21.03.2025 на депозитному рахунку Коломийського ВДВС перебувають кошти (аліменти) в сумі 81 230 грн. Кошти не перераховані стягувачу у зв`язку з відсутністю реквізитів її банківського рахунку. Стягувачу 17.02.2025 направлено вимогу про надання реквізитів рахунку для перерахування коштів. 06.03.2025 таку ж вимогу направлено повторно.

Згідно характеристики, виданої депутатом Коломийської міської ради від 01.04.2025, ОСОБА_1 відповідальна, порядна та доброзичлива людина. Він активно бере участь у житті громади, проявляє ініціативність та небайдужість до суспільних питань. Відрізняється чесністю, високою громадянською свідомістю та щирістю у стосунках з людьми. Його доброта та чуйність роблять його шанованою людиною серед оточуючих. Окрім цього, він має творчий талант і займається поезією, що свідчить про його глибокий внутрішній світ.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Пасічнянської сільської ради № 1 від 22.01.2025 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні днів та годин побачень із малолітньою дитиною ОСОБА_5 , оскільки дане спілкування може нанести шкоди її нормальному емоційному та психологічному розвитку.

Відповідно до висновку про призначення днів та годин на побачення батькові ОСОБА_1 із малолітньою донькою ОСОБА_5 №1 від 22.01.2025, затвердженого рішенням виконавчого комітету Пасічнянської сільської ради № 1019 від 28.05.2025, до комісії з питань захисту прав дитини Пасічнянської сільської ради звернувся батько, ОСОБА_1 із заявою про призначення йому днів та годин побачення із малолітньою дитиною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на дошлюбне - « ОСОБА_4 ». Після розлучення дитина залишилась проживати в сім?ї матері за адресою: АДРЕСА_1 .

Працівниками служби у справах дітей було здійснено виїзд в сім?ю ОСОБА_2 , де було складено акт обстеження умов проживання дитини. Умови проживання сім?ї задовільні, придатні для виховання і розвитку дитини. Ознаки та чинники, що спричиняють виникненню складних життєвих обставин, не виявлені.

Зі слів батька, ОСОБА_1 стало відомо, що його колишня дружина ОСОБА_2 , з часу розлучення, перешкоджає йому у спілкуванні з донькою.

22.01.2025 року на засіданні Комісії Пасічнянської сільської ради розглянуто питання про призначення батькові, ОСОБА_1 днів та годин побачення із малолітньою дитиною, ОСОБА_8 .

На Комісії були присутні: батько дитини, ОСОБА_9 , який заявив, що хоче брати участь у вихованні та утриманні малолітньої доньки - ОСОБА_10 , сплачувати аліменти, фінансово допомагати та мама дитини, ОСОБА_2 , категорично заперечує щодо спілкування малолітньої дитини з батьком, оскільки, батько протягом 6 років не виявляв бажання брати участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні, має заборгованість зі сплати аліментів, а ОСОБА_10 батька фактично не знає.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 141, 157, 158, 159 СК України, ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», п. 73 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов?язаної із захистом прав дитини», діючи в інтересах малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою недопущення нанесення емоційної та психологічної шкоди здоров?ю малолітній дитині, враховуючи рекомендації членів комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Пасічнянської сільської ради, Комісія дійшла висновку відмовити батькові ОСОБА_1 у призначенні днів та годин побачень із малолітньою дитиною ОСОБА_5 .

Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 7 Конвенції кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на виховання дитини. Навпаки, міжнародні договори та національне законодавство гарантують батькам реалізацію принципу рівності щодо виховання дитини.

У статті 5 Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок наголошено на необхідності вжиття заходів щодо зміни соціальних та культурних моделей поведінки чоловіків і жінок для досягнення викоренення забобонів, звичаїв та всіх інших проявів, що ґрунтуються на ідеї неповноцінності чи зверхності однієї із статей або стереотипності ролі чоловіків і жінок, а також визначення загальної відповідальності чоловіків і жінок за виховання та розвиток своїх дітей за умови, що в усіх випадках інтереси дітей мають перевагу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Відповідно до ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: 1) встановлення правовідношення; 2) примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку; 3) припинення правовідношення, а також його анулювання; 4) припинення дій, які порушують сімейні права; 5) відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; 6) відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; 7) зміна правовідношення; 8) визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1-3 ст. 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.

Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ч. 1-3 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справах про права дітей та забезпечення їхніх найкращих інтересів, взаємна потреба батьків і дітей у сімейному контакті один з одним є чи не найважливішою складовою поняття «сімейне життя», і заходи, що перешкоджають задоволенню таких потреб, є втручанням у відповідне право, захищене статтею 8 Конвенції. Тому такі заходи мають обов`язково відповідати нагальній соціальній потребі, що переслідується, та не порушувати справедливий баланс, який повинен бути досягнутий між відповідними конкуруючими інтересами, з пріоритетом забезпечення найкращих інтересів дитини (рішення у справі Странд Лоббен та інші проти Норвегії, № 37283/13, 30 листопада 2017 року; рішення у справі Хаддад проти Іспанії, № 16572/17, 18 червня 2019 року).

Стаття 8 Конвенції про права дитини передбачає, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Крім того, таке спілкування, а також його характер та обсяг обумовлюють обставинами кожної справи та повинні визначатися з урахуванням основних інтересів дитини. Незважаючи на те, що національні органи влади зобов`язані максимально сприяти такій взаємодії, будь-який обов`язок застосування примусу з цих питань має бути обмежено, оскільки мають бути враховані інтереси, а також права та свободи усіх зацікавлених осіб, із наданням першочергової важливості основним інтересам дитини та її правам за статтею 8 Конвенції (див. рішення ЄСПЛ у справі Йохансен проти Норвегії», 07 серпня 1996 року).

У § 54 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю, умови проживання дитини задовільні, придатні для виховання і розвитку дитини, однак мама дитини ОСОБА_2 категорично заперечує щодо спілкування малолітньої дитини з батьком, посилаючись на те, що батько протягом 6 років не виявляв бажання брати участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні, має заборгованість зі сплати аліментів, а дитина батька фактично не знає.

Відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою.

При цьому, позивач сплачує аліменти на утримання своєї доньки та не має заборгованості, розуміє свій батьківський обов`язок брати участь у вихованні дитини і має бажання виховувати свою доньку, спілкуватися з нею.

Праву та обов`язку батька на виховання та спілкування з дитиною кореспондує і право дитини на спілкування з батьком та його виховання.

Будь-яких обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування батька з дитиною спричинить їй шкоду, не встановлено.

Відповідачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів, які вказують на неможливість реалізації права батька на спілкування із малолітньою дитиною, як і не зазначено обставин, які б свідчили про перешкоди нормальному розвитку дитини у зв`язку із спілкуванням батька з дитиною.

В матеріалах справи відсутні докази негативного впливу на дитину її спілкування з батьком.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Протилежного стороною відповідача не доведено та судом не встановлено.

При цьому, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 СК України не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він не є достатньо обґрунтований. Відмовляючи батькові ОСОБА_1 у призначенні днів та годин побачень із малолітньою дитиною ОСОБА_5 , орган опіки та піклування посилається на недопущення нанесення емоційної та психологічної шкоди здоров?ю малолітній дитині. Проте поданий висновок органу опіки та піклування не містить фактичних даних, які б давали підстави вважати, що спілкування батька з дитиною призведе до настання таких негативних наслідків для здоров?я малолітньої дитини

Таким чином, з врахуванням права дитини на спілкування та виховання не тільки з боку матері, а й з боку батька, права батька на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, зважаючи на вік дитини у спірних правовідносинах ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та відповідні особливості дітей такого віку (фізіологічні, моральні, психоемоційні, відповідні потреби тощо), суд, не порушуючи та не обмежуючи розумного й справедливого балансу між інтересами дитини та інтересами батька, пов`язаними з реалізацією його не тільки права, а й обов`язку, на виховання дитини, вважає за необхідне позов задовольнити частково, усунути перешкоди ОСОБА_1 , у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , зобов`язавши ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною та встановити позивачу наступний порядок участі у вихованні доньки із визначенням адаптаційного періоду його зустрічей батька з дитиною, який полягає у обмеженні часу їх проведення та присутності матері і представника органу опіки та піклування під час проведення цих зустрічей упродовж адаптаційного періоду: - особисті зустрічі ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_5 , у присутності матері ОСОБА_2 та представника Служби у справах дітей Пасічнянської сільської ради кожної першої та третьої неділі місяця з 12:00 до 15:00 години протягом першого місяця з моменту набрання рішенням суду законної сили; - особисті зустрічі ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_5 у присутності матері ОСОБА_2 кожної першої та третьої неділі місяця з 12:00 до 16:00 години протягом другого та третього місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили; - особисті зустрічі ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_5 у присутності матері ОСОБА_2 кожної першої та третьої неділі місяця з 12:00 до 18:00 години протягом четвертого, п`ятого та шостого місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили; - особисті зустрічі ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_5 без присутності матері ОСОБА_2 кожної першої та третьої неділі місяця з 12:00 до 18:00 години починаючи з першого дня сьомого місяця з моменту набрання рішенням суду законної сили та в подальшому; - особисті зустрічі ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_5 без присутності матері ОСОБА_2 кожен день народження дитини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року до досягнення дитиною повноліття з 13:00 до 16:00 години.

За бажанням дитини та за домовленістю між її батьками може бути погоджено додатковий час та порядок побачень батька ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_5 .

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Керуючись ст. 4, 19, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 289 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Пасічнянської сільської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не чинити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступний порядок участі у вихованні доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- особисті зустрічі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та представника Служби у справах дітей Пасічнянської сільської ради кожної першої та третьої неділі місяця з 12:00 до 15:00 години протягом першого місяця з моменту набрання рішенням суду законної сили;

- особисті зустрічі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кожної першої та третьої неділі місяця з 12:00 до 16:00 години протягом другого та третього місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили;

- особисті зустрічі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кожної першої та третьої неділі місяця з 12:00 до 18:00 години протягом четвертого, п`ятого та шостого місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили;

- особисті зустрічі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кожної першої та третьої неділі місяця з 12:00 до 18:00 години починаючи з першого дня сьомого місяця з моменту набрання рішенням суду законної сили та в подальшому;

- особисті зустрічі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кожен день народження дитини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року до досягнення дитиною повноліття з 13:00 до 16:00 години.

За бажанням дитини та за домовленістю між її батьками може бути погоджено додатковий час та порядок побачень батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Пасічнянської сільської ради, , місцезнаходження: вул. Софії Галечко, буд. 127, с. Пасічна, Надвірнянський район, Івано-Франківської області, 78432.

Суддя Гундяк Т.Д.

Повний текст рішення складено 08.08.2025.