Єд. унік. № 243/6830/25
Провадження № 2/243/1685/2025
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 серпня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Соловйова О.О., розглянувши матеріали цивільної справи ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зобов`язання нарахувати та виплатити недоотриману пенсію,-

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зобов`язання нарахувати та виплатити недоотриману пенсію.

Разом з тим, у позовній заяві ОСОБА_1 просить відстрочити сплату судового збору, обґрунтовуючи тим, що не працює, пенсію не отримує, з доходів тільки відсотки за розміщення депозитного рахунку, приблизно 2500 грн щомісячно. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що перебуває у скрутному матеріальному становищі і не може сплатити судовий збір, який становить 1211,20 грн.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст 82 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В клопотанні про відстрочення сплати судового збору ОСОБА_1 наголосила, що з доходів має лише відсотки за розміщення депозитного рахунку, приблизно 2500 грн щомісячно, в той час коли судовий збір необхідно сплатити в розмірі 1211,20 грн. Таким чином, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вважає, що розмір судового збору перевищує 5% від розміру її річного доходу.

Разом з тим, до клопотання про відстрочення сплати судового збору ОСОБА_1 додано виписку Приватбанку про надходження по картці/рахунку за період з 01.05.2025 року по 31.05.2025 року. Відповідно до виписки нарахування за цей період складають 2468,22 грн., але не було надано відомості її річного доходу за попередній календарний рік для порівняння з розміром судового збору, який необхідно сплатити при зверненні до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зобов`язання виплатити недоотриману пенсію. Також ОСОБА_1 додано форму ОК-5 за період 1998-2001 р.р. та довідки Шполянського відділу УПСЗН Звенигородської РДА про неотримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не перебування на обліку в управлінні соціального захисту населення та не отримання державних соціальних виплат.

Однак, надані позивачем вищевказані відомості не можуть бути єдиним належним доказом існування фінансових труднощів.

Окрім того, вищезазначені відомості не є достатніми доказами на підтвердження тяжкого майнового стану ОСОБА_1 , яким підтверджується факт неможливості сплати останньою судового збору, оскільки не містять відомостей про майновий стан особи, яка може мати інші джерела для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема для сплати судового збору (довідка про склад сім, відомості про нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини тощо).

Інших доказів щодо фінансових труднощів та тяжкого матеріального стану, позивачем не надано.

Отже, вищевикладені обставини свідчать про те, що нині відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

Ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, суд зазначає, що подана позовна заява містить одночасно дві самостійні вимоги, а саме: немайнову вимогу про визнання права власності в порядку спадкування за законом та майнову вимогу про зобов`язання нарахувати та виплатити недоотриману пенсію.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2025 року встановлено у розмірі 3028 гривень.

Таким чином, за подання до суду позовної заяви з двома об`єднаними вимогами підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (3028 грн x 0,4 x 2).

Враховуючи зазначене, позивачу слід усунути зазначені недоліки, а саме надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Надати позивачу реквізити для зарахування надходжень до державного бюджету: отримувач коштів: Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача: UA0005658, Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 , повинна бути залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

При цьому суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зобов`язання нарахувати та виплатити недоотриману пенсію - залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання нею ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних в ухвалі шляхом направлення йому копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позову у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Соловйова