Справа № 405/3574/23
Провадження №2/405/526/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Нетесі С.М., Тарасенко Р.П.,

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Березовської І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу №405/3574/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири, в якому (позові) просить зобов`язати ОСОБА_2 , як власника квартири АДРЕСА_3 , виплатити йому (позивачу) майнову шкоду в розмірі 143 342,00 грн. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що на праві власності йому належить об`єкт нерухомого майна - квартира АДРЕСА_4 та 26 листопада 2022 року о 10:00 год., прибувши до вказаного помешкання, він став свідком того, як зі стелі гучним потоком лилась вода безпосередньо на письмовий стіл, на якому знаходилися документи та папери, які розмокли від води,при цьому, калюжа на підлозі з паркету свідчили про те, що затоплення приміщення відбувалося впродовж тривалого періоду часу та джерелом витоку води була квартира АДРЕСА_5 , що розташована поверхом вище, однак доступу до якої не було через відсутність її мешканців, про що ним (позивачем) було повідомлено КП «ЖЕО №1 КМР».

Крім того, з метою припинення подальшого затоплення, за його (позивача) повідомленням, прибула аварійна служба Водоканалу, працівниками якої приблизно об 11:45 год. було перекрито водопостачання до всього будинку, що підтверджується довідкою КП «Аварійно-диспетчерська служба» Кропивницької міської ради № 236/01-03 від30.12.22 року.

В цей же час, про вказану подію було складено Акт про затоплення за участю мешканців квартир АДРЕСА_6 , які були безпосередніми свідками затоплення, яке також було зафіксовано і засобами відео зйомки.

Зазначив, що внаслідок затоплення, потоком води, яка лилася зі стелі, було пошкоджено комп`ютерну техніку та документи, які перебували на робочому столі, також пошкоджено паркетну підлогу, промокли та частково відшарувались шпалери на стінах, перестали працювати люмінесцентні лампи освітлення, з ніш яких лилась вода.

Відповідно до акту, затвердженого 02 грудня 2022 року начальником КП «ЖЕО №1 КМР», за наслідками проведеного комісійного обстеження квартири АДРЕСА_4 її затоплення виникло в зв`язку з аварійним станом сантехнічних приладів в квартирі АДРЕСА_5 за вказаною адресою, власнику якої роз`яснено про необхідність заміни сантехнічних приладів.

З огляду на викладене, вбачається безпосередній причинний зв`язок між неналежним утриманням сантехнічного обладнання у квартирі АДРЕСА_3 , яка належить відповідачу, та заподіяних йому (позивачу) матеріальних та моральних збитків, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі за рахунок відповідача, як завдавача шкоди, які в добровільному порядку не відшкодовано.

Щодо матеріальних збитків зазначив, що за висновком експерта №120/22 від 03.01.2023 року, згідно локального кошторису на будівельні роботи №02-01-01, вартість відновлювальних робіт з усунення наслідків залиття квартири АДРЕСА_4 , в нині діючих цінах на будівництво складає 107 342 грн. Крім того, він (позивач) також поніс витрати в розмірі 18 000 грн. щодо замовлення експертного висновку за договором №20/22 від 20.12.2022 року, укладеного з НДЛСЕ про проведення експертизи та оплати послуг за її проведення, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №27 від 20.12.2022 року та актом виконаних робіт від 03.01.2023 року на вказану суму. Окрім того, внаслідок залиття помешкання була пошкоджена комп`ютерна техніка, на ремонт якої він (позивач) поніс витрати в розмірі 1800 грн., що підтверджується чеком ФОП « ОСОБА_3 » та гарантійною угодою №20115 від 15.12.2022 року.

Щодо компенсації моральної шкоди зазначив, що він (позивач) займається юридичною практикою з надання правничої допомоги юридичним та фізичним особам, використовуючи при цьому під робочий офіс квартиру АДРЕСА_4 та за матеріалами обстеження пошкоджено комп`ютерну технікута значну кількість документів, які протягом тривалого часу затоплення піддавались залиттю водою та прийшли у непридатний для використання за призначенням стан, що, в свою чергу, унеможливило своєчасне виконання ним взятих на себе договірних обов`язків перед своїми клієнтами, та, в свою чергу, вимагало значних зусиль як на відновлення оргтехніки, так і матеріалів діючих проваджень. Також, на декілька днів вийшло з робочого стану освітлення, яке потребувало відповідного обстеження профільним спеціалістом та заміни зіпсованих затопленням ламп освітлення. Крім того, в очікуванні поставки відсутнього у надавача послуг з ремонту оргтехніки зіпсованого затопленням накопичувача SSD 2.5, його комп`ютер було приведено у робочий стан лише 15.12.22 року. За таких умов, протягом 20-ти днів, він (позивач) був позбавлений можливості доступу до комп`ютерного документообігу, накопиченої бази збережених документів, маючи при цьому претензії з боку клієнтів за порушення строків виконання ним договірних зобов`язань з надання правничої допомоги, що знижувало його престиж та ділову репутацію. Таким чином, діями відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу вищезазначеного, що порушило його звичний спосіб життя та роботи. З урахуванням зазначених обставин, розміру, тривалості та характеру заподіяних моральних страждань та виходячи із засад розумності та справедливості, вважає розумним розміром компенсації спричиненої йому моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

З огляду на викладене, позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь збитки, завдані залиттям квартири в розмірі 143 342 грн. 00 коп. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Процесуальні дії суду по справі:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 08 червня 2023 року зазначений позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позову, запропоновано позивачу усунути недоліки позову шляхом доплати судового збору в розмірі 995 грн. 60 коп.

На виконання зазначеної ухвали суду позивачем ОСОБА_1 15 червня 2023 року подано квитанцію про доплату судового збору в розмірі 995 грн. 60 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за зазначеним позовом за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Надано сторонам по справі процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду справи по суті:

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на підстави, зазначені в позові, просив позов задовольнити. Крім того, зазначив, що квартира, яка належить відповідачу, розташована поверхом вище фактично над його квартирою, яка використовується ним під офісне приміщення. В день залиття належного йому приміщення, 26 листопада 2022 року це був вихідний день, та йому вранці зателефонувала прибиральниця, яка повідомила йому про залиття приміщення. По приїзду до квартири, він побачив, як вода великим потоком текла зі стелі, вода була на підлозі, на робочому столі, на якому були документи та папери, які намокли. Також зазначив, що він викликав аварійно-диспетчерську службу, представники якої перекрили воду в будинку та після того, як водопостачання було перекрито, перестала бігти і вода зі стелі. Зазначив, що КП «ЖЕО №1 КМР» акт про залиття було складено не в день залиття квартири 26 листопада 2022 року, а 02 грудня 2022 року, оскільки 26 листопада 2022 року був вихідним днем, однак, 26 листопада 2022 року про факт залиття було зафіксовано за участю мешканців будинку АДРЕСА_7 та відразу після вихідних він звернувся до КП «ЖЕО №1 КМР» з заявою про проведення обстеження квартири по факту залиття та після обстеження його квартири АДРЕСА_8 представники КП «ЖЕО №1 КМР» склали відповідний акт, в якому зазначили, що причиною витоку води є аварійний стан сантехнічних приладів в квартирі АДРЕСА_5 , розташованій поверхом вище. Також зазначив, що відповідач не проживає у зазначеній квартирі, однак зазначену квартиру здає в оренду для проживання. Окремо зазначив, що 26 листопада 2022 року доступ до квартири відповідача було надано представником відповідача, який відкрив двері квартири, та в яку заходив він (позивач), та ще хтось з мешканців будинку, та в квартирі було чути своєрідне «шипіння», що характерне для витоку води та ближче до виходу з квартири на підлозі була вода.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Березовська І.А.(діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВА №1094663 від 18.10.2024 року) в судовому засіданні за узгодженою з відповідачем правовою позицією зазначила, що відповідач ОСОБА_2 заявлені до неї позивачем вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиття квартири не визнає, вважаючи їх необгрунтованими та недоведеними, вказуючи на те, що матеріалами справи не підтверджений причинно наслідковий зв`язок між діями відповідача та залиттям приміщення. Відповідач заперечує той факт, що в її квартирі була аварійна ситуація, яка стала причиною залиття приміщення позивача. На думку відповідача, причиною затоплення були інші труби чи мережі, які не стосуються тих мереж, за які несе відповідальність відповідач. Крім того, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Березовська І.А. підтримала і подані попереднім представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Скрипником О.М. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1076199 від 25.05.2024 року) письмові пояснення, які зареєстровані судом 23.04.2024 року за вх.№ 10549, за змістом яких відповідач ОСОБА_2 з квітня, 2019 року не проживає на території України, при цьому, як станом на листопад 2022 року, так і на теперішній час відповідач є єдиним власником квартири АДРЕСА_3 . В Акті від 02 грудня 2022 року, складеному комісією за участю працівників КП «ЖЕО №1 КМР», зазначено, що цим же складом комісії було (далі цитата) «роз`яснено власнику квартири АДРЕСА_5 про те, що сантехнічний прилад потребує заміни», разом з тим, зважаючи на перебування власника квартири АДРЕСА_5 за кордоном, інформація про роз`яснення їй будь-якої інформації є вигаданою. Ні в телефонному режимі, ні за допомогою інших засобів зв`язку з ОСОБА_2 ніхто не спілкувався і про обставини залиття квартири ОСОБА_1 не повідомляв. Крім того, у вказаному вище Акті зазначено (далі цитата), що «в одній з кімнат виявлено мокрі жовті плями на стелі та стінах, через затоплення частково виникло відшарування шпалер», при цьому, в акті не тільки не зазначено обсяги необхідного ремонту приміщень, він навіть не містить посилання на конкретне приміщення (кімнату). Окрім того, в Акті причиною затоплення вказано (далі цитата): «виникло в зв`язку з аварійним станом сантехнічних приладів в квартирі АДРЕСА_5 поверхом вище», однак з опису причини залиття вбачається, що вона є надуманою, бо не вказано ні конкретних приладів, які були в аварійному стані, ні де вони знаходяться, як не вказано й те, що члени комісії здійснили огляд квартири АДРЕСА_5 . Тим самим, Акт обстеження від 02 грудня 2022 року не відповідає Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року №927/11207, оскільки він не містить відомостей щодо характеру залиття та його причини, не зазначено осіб, які допустили залиття, а також інші необхідні відомості, які слід зазначити при складанні такого виду документа. Окрім того, зі слів позивача залиття відбулося 26.11.2022 року, а акт складено 02 грудня 2022 року. З огляду на зазначене, є підстави стверджувати про неналежність даного письмового доказу, та, окрім того, зважаючи на те, що даний Акт від 02 грудня 2022 року містить вигадану інформацію, він також не відповідає й вимогам щодо допустимості доказів. Крім того, до матеріалів позову позивачем долучена довідка КП «Аварійно-диспетчерська служба» від 30.12.2022 року відповідно до змісту якої зафіксовано звернення до служби про те, що 26.11.2022 року було залиття квартири позивача, однак, дана довідка не містить інформацію про встановлені причини залиття та обсяг пошкоджень. Щодо висновку експерта № 120/22 від 03.01.2023 року, який був складений на замовлення позивача до звернення до суду, експерт про кримінальну відповідальність за складання зазначеного висновку не попереджався. За змістом висновку експерт мав надати відповіді на три питання: яка причина залиття квартири АДРЕСА_8 ; яка вартість відновлювальних робіт;який розмір матеріальної шкоди?Однак, надаючи відповідь на перше основне питання, експерт не проводив самостійного дослідження, не оглядав квартири АДРЕСА_8 та АДРЕСА_5 на предмет причини залиття, а послався лише на акт від 02 грудня 2022 року, разом з тим, як зазначено вище, даний акт є неналежним та недопустимим доказом, тому відповідно, висновок, зроблений на підставі нього є таким же неналежним та недопустимим доказом. Зважаючи на те, що причина залиття квартири позивача не встановлена належними доказами, аналізувати правильність розрахунку завданої залиттям шкоди не є доцільним.

Окремо зазначено, що з інтернет ресурсів відомо, що 26 листопада 2022 року була холодна дощова погода, що могло бути дійсною причиною залиття квартири позивача. Оскільки відновлення водопостачання в будинку АДРЕСА_7 відбулося без проведення ремонтних робіт в квартирі відповідача, то припущення щодо залиття квартири позивача через погодні умови і несправність систем водовідведення, які знаходяться за межами квартири відповідача є досить вірогідним.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Березовську І.А., пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, та не заперечувалося сторонами по справі, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.2007 року №661, на праві приватної часткової власності належить квартира АДРЕСА_4 .

При цьому, згідно з даними технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 , виготовленого за станом на 26.01.2010 року ОКП «Кіровоградське ООБТІ» (інвентаризаційна справа №11413) квартира розташована на першому поверсі двоповерхового будинку та складається з однієї кімнати житловою площею 27, 7 кв.м, загальна площа квартири 42, 1 кв.м. Будинок підключено до телефонної мережі, обладнано водопроводом, каналізацією газопостачанням та місцевим опаленням.

Відповідно до Акту про затоплення квартири від 26 листопада 2022 року, складеного в складі мешканців квартир: АДРЕСА_9 ОСОБА_9 , АДРЕСА_10 ОСОБА_5 ; АДРЕСА_11 ОСОБА_10 , за участі власника квартири АДРЕСА_4 , з застосуванням відеозйомки з телефону «Самсунг», - об`єктом огляду є однокімнатна квартира АДРЕСА_4 , який розпочато о 10:00 год.

На час безпосереднього огляду було виявлено безперервний потік води зі стелі в основній кімнаті площею 36 м.кв. вказаної квартири з джерелом витоку - квартира АДРЕСА_5 ( другий поверх) за місцем розташування - над квартирою АДРЕСА_8 , яка на час огляду не мала доступу через відсутність її мешканців.

О 10:30 год. було повідомлено аварійну службу Водоканалу за тел. , яка прибула об 11:45 год. та було перекрито воду та повідомлено власника квартири АДРЕСА_5 , за тел., який засвідчив своє перебування у м. Кропивницькому та на час закінчення складання вказаного акту до місця події так і не прибув.

Внаслідок затоплення водою пошкоджено: комп`ютерну техніку (системний блок; монітор; принтер), яка перебувала на робочому столі, на який лилась вода; всі робочі документи, які перебували на вказаному робочому столі;перестали працювати люмінесцентні лампи освітлення, з ніш яких також лилася вода; повністю залитоводою паркетне покриття підлоги, на площі 10 м.кв. промокли шпалери та гіпсові стелі квартири АДРЕСА_8 .

Згідно з довідкою КП «Аварійно-диспетчерська служба» Кропивницької міської ради за вих.№236/01-03 від 30 грудня 2022 року, 26 листопада 2022 року о 10:28 год. надійшов виклик до аварійно диспетчерської служби, про те, що за адресою: АДРЕСА_12 , - заливає зверху. Черговою бригадою КП «АДС», які прибули на місце об 11:39 год. було встановлено аварійність заливає зверху із квартири АДРЕСА_5 , мешканців не має вдома, бригадою слюсарів КП «АДС» було перекрито стояк холодної води до появи мешканців.

Крім того, відповідно до інформації КП «Житлово-експлуатаційна організація №1» Кропивницької міської ради №188 від 06.12.2022 року, заява ОСОБА_1 стосовно обстеження квартири АДРЕСА_4 по факту залиття, - розглянута. Згідно з наказом №213 від 29.11.2022 року та керуючись Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Державним комітетом України з питань ЖКХ, було проведено комісійне обстеження квартири АДРЕСА_8 за зазначеною адресою та до вказаної інформації заявнику ОСОБА_1 надано Акт обстеження.

Відповідно до Акту від 02 грудня 2022 року, складеного у складі комісії КП «ЖЕО №1 КМР»: голови комісії Півнєвої Л.В., майстрів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , слюсарів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , підписаного головою комісії ОСОБА_15 та майстрами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , затвердженого начальником КП ЖЕО №1 КМР» Ковальовою С.М. керуючись Правилами утримання жилих будинків і споруд та прибудинкових територій, Комісією проведено обстеження квартири АДРЕСА_4 в присутності власника квартири гр. ОСОБА_1 , при цьому виявлено: в одній з кімнат виявлено мокрі жовті плями на стелі та стінах; через затоплення виникло часткове відшарування шпалер. Внаслідок затоплення залито робочий стіл, стілець, водою залито паркетну підлогу. На час обстеження в квартирі відчувається запах сирості. На столі залиті водою документи. Висновок, щодо результатів обстеження: затоплення виникло у зв`язку з аварійним станом сантехнічних приладів в квартирі АДРЕСА_5 поверхом вище. Слюсарі сантехніки ОСОБА_14 , ОСОБА_13 роз`яснили власнику квартири АДРЕСА_5 про те, що сантехнічний прилад потребує заміни.

Згідно з висновком судового експерта Таран О.О., який внесений до Реєстру атестованих судових експертів та обізнаний про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, складеного за результатами проведення будівельно технічної експертизи, підготовлений для подання до суду №120/22 від 03 січня 2023 року причиною залиття квартири АДРЕСА_4 , яке відбулося 26 листопада 2022 року, являється аварійний стан санітарно-технічних приладів розташованої поверхом вище квартири АДРЕСА_3 .

Вартість відновлювальних робіт з усунення наслідків залиття квартири АДРЕСА_4 , в нині діючих цінах на будівництво складає 107 342 грн.

Розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_4 складає 99 786 грн.

Крім того, з зазначеного висновку експерта вбачається, що натурне обстеження об`єкту дослідження квартири АДРЕСА_4 , проводилося 27.12.2022 року, в присутності замовника експертизи - ОСОБА_1 .

Дослідження проводилося методом виміру, опису, аналізу, зіставлення наданих на дослідження матеріалів та результатів натурного обстеження квартири АДРЕСА_4 .

Залиття це прояв дії рідини, внаслідок якого виникають характерні пошкодження поверхонь, конструкцій, опоряджувальних покриттів, конструктивних елементів будівель та споруд тощо.

Крім того, в результаті натурного огляду квартири АДРЕСА_4 , встановлено наступне:

стеля шпакльована, пофарбована водоемульсійним складом, по периметру влаштований багет, на шпакльованій поверхні та багеті наявні плями та патьоки кольором від жовтого до коричневого, незначне відшарування шпаклівки та багету від основи;

стіни обклеєні шпалерами, наявні плями та патьоки кольором від жовтого до коричневого, відшарування полотен та крайок шпалер від основи;

підлога покриття з дерев`яних паркетних дощок (паркет), по периметру влаштований дерев`яний плінтус, наявне жолоблення паркетної клепки.

На момент обстеження квартири АДРЕСА_4 за узагальненою оцінкою, виходячи з фактичного технічного стану, приміщення житлової кімнати площею 27, 7 кв.м в цілому знаходиться в незадовільному технічному стані, що відповідно до таблиці 5.1 «Приблизна шкала оцінки зносу елементів будинку» СОУ ЖКГ 75.11.-35077234.0015:2009 «Житлові будинки. Правила визначення фізичного зносу житлових будинків», характеризується як: «Експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту».

Механізм утворення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири АДРЕСА_4 , наступний:

відшарування шпаклівки від основи на стелі утворились внаслідок вимивання з шпаклівочного розчину в`яжучих часток, що послабило їх міцність та привели до зменшення адгезії окремих шарів покриттів, що, в свою чергу, спричинило їх відокремлення;

плями та патьоки на стелі утворились за рахунок насичення рідини складовими речовинами міжповерхового перекриття, скрізь яке відбулося проникнення рідини;

жолоблення паркетної дошки утворилось внаслідок насичення рідиною понаднормово, збільшення їх фізичних розмірів, при цьому виникло внутрішнє напруження, яке призводить до жолоблення;

відшарування шпалер утворилось внаслідок вимивання з клеючого розчину в`яжучих часток, що послабило х міцність та привели до зменшення адгезії окремих шарів покриттів, що, в свою чергу, спричинило їх відокремлення.

Таким чином, дослідивши надані матеріали та об`єкт в натурі, експерт дійшов висновку, що причиною залиття квартири АДРЕСА_4 , яке мало місце 26.11.2022 року, являється аварійний стан санітарно-технічних приладів, розташованої поверхом вище квартири АДРЕСА_3 .

Також, під час судового розгляду справи по суті судом було досліджено наданий позивачем в якості доказу на CD-R диску відеозапис, яким зафіксовано залиття приміщення квартири АДРЕСА_4 , а також зафіксовано, що безперервний витік води виходить зі стелі приміщення, вода тече безперервно на стіл, на якому знаходяться папери, та, крім того,потік води ллється і на підлогу.

Крім того, в судовому засіданні за клопотанням позивача були заслухані ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , які пояснили суду, і зокрема:

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона працювала прибиральницею в офісному приміщенні, яке розташоване в двоповерховому будинку на першому поверсі та належить позивачу ОСОБА_1 . Так, 26.11.2022 року в суботу приблизно о 09:00 год. вона приїхала на офіс прибирати, відкрила ключем двері та побачила, що в кімнаті по стінах та із стелі тече вода. Підлога з паркету була залита водою, на підлозі вода стояла приблизно в 2 см., у зв`язку з чим вона почала вибирати воду, однак вода продовжувала литися зі стелі. На робочому столі, куди також лилася вода, лежали папери, вони всі були залиті водою, та, крім того, водою був залитий комп`ютер. Вона (свідок) відразу зателефонувала позивачу ОСОБА_1 , який приїхав до офісу приблизно через 10-15 хв., при цьому, як вона зрозуміла, власник квартири, яка розташована над офісом, в квартирі не проживав. Також приходили сусіди, які проживають по сусідству, та які повідомили, що в квартирі, що поверхом вище, та знаходиться над квартирою позивача проживає квартирантка. Після чого, позивач викликав аварійну службу Водоканалу, однак вже після їхнього приїзду вона не була присутня. Крім того, зазначила, що вона чула розмову, як додзвонилися якомусь чоловікові, можливо, власнику квартири з другого поверху, який мав приїхати до офісу. Окрім того, зазначила, що офісне приміщення складається з однієї великої кімнати, прихожої, туалету та невеликої кухні, і саме у великій робочій кімнаті зі стелі текла вода. Окремо зазначила, що саме вона на власний мобільний телефон здійснювала відеозапис затоплення. Крім того, зазначила, що в цей день, 26.11.2022 року, дощу не було.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що з 2010 року він проживає за адресою: АДРЕСА_13 , а офісне приміщення (кв. АДРЕСА_8 ), належне позивачу, знаходиться у цьому будинку на першому поверсі, та між їх квартирами є суміжна стіна. Будинок двоповерховий. 26 листопада 2022 року вранці позивач запитував у нього, де в будинку перекривається вода, так як в його приміщенні затоплення, після чого, зайшовши до офісного приміщення, він побачив, як зі стелі бігла вода, наче «ливень». Потім вони почали шукати власника квартири, що розташована на другому поверсі над офісним приміщенням позивача, додзвонилися чоловіку на ім`я ОСОБА_18 , який був наче власником квартири, однак останній в телефонній розмові нагрубив. Також дізналися, що квартиру, яка знаходиться поверхом вище, орендує дівчина на ім`я ОСОБА_19 , брат якої пізніше приїжджав та відчиняв квартиру. Зазначив, що коли вони разом зайшли до квартири, яка належить відповідачу, брат квартиронаймача ОСОБА_19 перекрив воду. Зайшовши до квартири відповідача, зліва була розташована ванна кімната, в якій трохи, не скаже, що «по коліно», але була вода на підлозі, в кухні було сухо. Приблизно через пів години він (свідок) знову зайшов до офісного приміщення позивача та побачив, що після перекриття води у квартирі відповідача, вода в офісному приміщенні позивача вже бігла менше. Також зазначив, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_8 не проживає, квартира здається в оренду та там постійно проживають квартиронаймачі. Вказав, що в його квартирі суміжна з приміщенням позивача стіна також була мокра. Також зазначив, що він підписував акт про залиття квартири, складений мешканцями будинку та підтверджує як факт залиття приміщення позивача, яке мало місце 26.11.2022 року, так і обставини, викладені в акті.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що він неодноразово звертався до позивача ОСОБА_1 , як до адвоката за правовою допомогою, та напередодні домовився з ним про зустріч на 26.11.2022 року на 10:00 год. в приміщенні офісу, який розташований на АДРЕСА_7 , однак він приїхав трохи пізніше, та, зайшовши до приміщення офісу, побачив як зі стелі ллється вода, на підлозі також була вода приблизно на 2-3 см., всі робочі документи також було залито водою, з плафонів освітлення також лилася вода. Разом з позивачем він вийшов подивитися звідки ж біжить вода, та піднявшись на другий поверх, він помітив, що з-під порогу дверей квартири АДРЕСА_5 , яка знаходиться на другому поверсі, над офісним приміщенням позивача, просочується вода, та, крім того, він бачив, що з правої сторони на сходовій площадці біля вхідних дверей зазначеної квартири промокла стіна. Двері зазначеної квартири на їх стукіт ніхто не відчинив, після чого, разом з позивачем ОСОБА_1 вони спустилися на перший поверх та позивач почав викликати аварійні служби, а він (свідок), в свою чергу, приблизно після 11-ої год. та ближче до 12-ої год. поїхав.

Крім того, судом було задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик в судове засідання для надання пояснень в якості свідків працівників КП «ЖЕО №1 КМР» слюсарів-сантехніків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , які входили до складу комісії, були безпосередньо присутні під час обстеження квартири АДРЕСА_4 , після її залиття, та якими було роз`яснено власнику квартири АДРЕСА_5 про необхідність заміни сантехнічного приладу, про що було складено акт від 02 грудня 2022 року, однак на неодноразові сповіщення судом на адресу начальника КП «ЖЕО №1 КМР» Ковальової С.М. щодо забезпечення явки в судові засідання зазначених осіб, така явка забезпечена не була, та лише 26 лютого 2025 року КП «ЖЕО №1 КМР» повідомив суд електронною поштою, що свідок ОСОБА_14 в КП «ЖЕО №1 КМР» не працює з 2023 року, явку іншого свідка ОСОБА_13 також не забезпечено, на підставі чого позивач ОСОБА_1 відмовився від подальшого виклику судом зазначених осіб в якості свідків і така відмова прийнята судом протокольною ухвалою з занесенням до протоколу судового засідання.

Окрім того, в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Березовської І.В також були заслухані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

І, зокрема, свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що власника квартири ОСОБА_2 він не знає, спілкувався лише з її братом. Щодо факту залиття пояснив, що йому зателефонувала його сестра ОСОБА_20 , яка винаймала квартиру АДРЕСА_3 та повідомила, що їй хтось зателефонував та сказав, що заливають сусідів на першому поверсі, у зв`язку з чим попросила його приїхати, відчинити квартиру, щоб люди зайшли та подивилися. Приблизно після 12-13 год. він приїхав до м.Кропивницького за зазначеною адресою, зателефонував людям, номер яких йому залишили, після чого, до нього підійшов позивач, та, напевно, ще з якимись двома трьома сусідами, він (свідок) відчинив двері квартири та всі разом вони зайшли до квартири АДРЕСА_5 за зазначеною адресою, де оглянули санвузол, оглянули кімнату та сантехнічні прилади на кухні, при цьому всюди були сухо. Крім того, зазначив, що позивач з якоюсь особою відкривали кран на кухні, дивилися чи тече вода, але ніде нічого не протікало і не капало. Зазначив, що він також чув як позивач спілкувався по телефону з братом власниці квартири та під час вказаної розмови останні сварилися. Після чого він зачинив квартиру та поїхав. При складанні актів він присутнім не був і підписи ніде не ставив.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що за освітою він є інженером-будівельником з технічного нагляду за будівництвом та на даний час він одноособово займається комплексним ремонтом приміщень. Вказав, що йому зателефонував ОСОБА_21 , який попросив його приїхати на об`єкт та подивитися стан сантехнічних приладів в помешканні, повідомивши також, що є проблеми з сусідами знизу через підтоплення. Після повідомлення адреси об`єкту, на який йому необхідно було приїхати, він вибрав вільний час, та приблизно, десь в лютому-березні, 2023 року він приїхав на зазначену адресу. Піднявшись по сходах на другий поверх, йому відчинили двері, в квартирі проводилися ремонтні роботи. Зазначив, що в телефонній розмові з клієнтом йому було повідомлено про те, що на кухні якась проблема і попросили подивитися до санвузла, можливо там необхідно буде щось замінити, у зв`язку з чим, він все оглянув, по фотографував все на телефон, розглянув все у збільшеному вигляді в телефоні та встановив, що на кухні під мийкою сантехніка була в нормальному стані, нічого такого аварійного він не помітив. У ванній кімнаті можливо було б поміняти лише прокладку на сантехнічному приладі, тому він зателефонував клієнту та запитав навіщо його викликали, так як все в порядку, однак клієнт все ж таки попросив його, як майстра, все ж таки замінити крани, у зв`язку з чим в квартирі він здійснив заміну трьох кранів та змінив прокладки.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Згідно зі ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України) та відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.9 ч.2 ст.16 ЦК України).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.2, 4 ст. 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування, зазначаючи, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц).

Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Стаття 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 151 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Тобто, обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника квартири.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на статтю 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Системний аналіз вказаних положень законодавства дає підстави для висновку, що фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна, так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У пункті 2 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», яка є релевантною і до норм нового ЦК України, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Отже, з огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить протиправність дій, наявність шкоди, її розмір та причинно-наслідковий зв`язок, при цьому Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди.

Позивач зазначене, а саме:протиправність дій відповідача, наявність шкоди, її розмір та причинно-наслідковий зв`язок, - довів, в свою чергу, відповідачем презумпція вини не спростована.

Встановивши факт залиття належного позивачу ОСОБА_1 на праві приватної часткової власності об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_4 , причину залиття, зокрема, аварійний стан сантехнічних приладів в квартирі АДРЕСА_5 , та розмір завданої шкоди майну позивача, та, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 як власник квартири, з якої відбувся витік води, не довела відсутності своєї вини у заподіянні шкоди, є підстави для висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття.

При цьому, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Отже, з наведеного вбачається, що вказаний акт складається для фіксування факту залиття квартири та наслідків, які спричинили дане залиття, тобто є доказом у справі щодо відшкодування шкоди заподіяної таким залиттям.

Заперечуючи щодо позовних вимог відповідач ОСОБА_2 вважає, що Акт обстеження від 02 грудня 2022 року не відповідає Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року №927/11207, оскільки він не містить відомостей щодо характеру залиття та його причини, не зазначено осіб, які допустили залиття, а також інші необхідні відомості, які слід зазначити при складанні такого виду документа, а тому він є неналежним письмовим доказом, разом з тим, такі доводи сторони відповідача суд вважає безпідставними, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що обставини, зафіксовані у вказаному акті, не відповідають дійсності, а також на підтвердження того, що залиття квартири АДРЕСА_4 відбулося не з квартири АДРЕСА_5 , за зазначеною адресою, власником якої є відповідач.

Крім того, доводи відповідача про те, що належна їй на праві приватної власності квартира при складанні Акта фахівцями не обстежувалась, про обставини залиття її ніхто не повідомляв, і, більш того, з квітня 2019 року вона перебуває за кордоном, суд оцінює критично, оскільки вважає, що відповідач могла самостійно або через уповноваженого нею представника звернутися до ЖЕО для проведення комісійного обстеження квартири та надати свої докази на спростування наявності своєї вини у залитті квартири позивача, і більш того, те, що вона не проживає в квартирі не звільняє від обов`язку, встановленого статтею 322 ЦК України, як власника квартири, утримувати в належному стані належне їй майно.

Окрім того, наголошуючи на своїй відсутності при складанні акту, відповідач не зазначає, які зафіксовані в ньому відомості є такими, що не відповідають дійсності, не зазначає, яким чином її мали запросити, якщо вона у належній їй на праві приватної власності квартирі не проживає.

Недодержання вимог, яке має місце на думку відповідача, при складанні акту про залиття від 02.12.2022 року, не спростовують фактів, викладених в зазначеному акті, який було складено представниками КП «ЖЕО №1 КМР» за результатами комісійного обстеження місця аварії - квартири АДРЕСА_4 , тобто зафіксовано наявність наслідків - затоплення відповідачем квартири позивача та встановлена причина «затоплення виникло в зв`язку з аварійним станом сантехнічних приладів в квартирі АДРЕСА_5 поверхом вище».

Суд також вважає, що невідповідність акту про залиття затвердженій формі не може бути підставою для відмови в задоволенні позову про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття, у разі доведеності факту залиття, і, більш того, факт залиття, що мав місце 26 листопада 2022 року, позивачем ОСОБА_1 , окрім Акта про залиття від 02.12.2022 року, підтверджено також і іншими наданими позивачем письмовими доказами, і, зокрема, актом про затоплення квартири від 26 листопада 2022 року, складеного безпосередньо у день затоплення мешканцями квартир будинку АДРЕСА_7 ; довідкою КП «Аварійно-диспетчерська служба» Кропивницької міської ради №236/01-03 від 30.12.2022 року про виклик 26 листопада 2022 року о 10 год.28 хв. за адресою АДРЕСА_12 , та по прибуттю чергової бригади на місце об 11 год. 39 хв. встановлено аварійність заливає зверху з квартири АДРЕСА_5 , мешканців немає вдома, перекрито стояк холодної води до появи мешканців а також відеофіксацією події та показаннями свідків, що не спростовано відповідачем.

Тим самим, з огляду на зазначене, вказаний акт є належним та допустимим доказом на підтвердження факту залиття квартири АДРЕСА_4 , що сталося 26 листопада 2022 року у зв`язку з аварійним станом сантехнічних приладів в квартирі АДРЕСА_5 поверхом вище.

Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляла та не надала інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Визначення розміру збитків, спричинених залиттям може бути здійснено різними способами, а саме: безпосередньо в акті про залиття може бути вказано розмір збитків; розмір збитків визначається також на підставі кошторисної документації, складеної будівельно-ремонтною організацією; оцінки вартості матеріальних збитків щодо ремонтно-відновлювальних робіт, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, повноваження якого підтверджується сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності; проведенням будівельно-технічної експертизи експертом, який має відповідні знання в даній сфері.

Відповідно до частини 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

У даному випадку позивачем визначено розмір збитків, спричинених внаслідок залиття, на підставі проведеної за його (позивача) замовленням в порядку ст.106 ЦПК України експертом Тараном О.С. (свідоцтво №1745 від 02.10.2015 року, видане рішенням Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України), який працює у складі юридичної особи ТОВ «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» будівельно-технічної експертиз, за якою складено висновок експерта №120/22 від 03.01.2023 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду (ч.ч.5, 6 ст.106 ЦПК України).

Зазначений висновок експерта відповідає вимогам ст.102 ЦПК України, у ньому також зазначено, що він складений в порядку ст.106 ЦПК України на замовлення гр. ОСОБА_1 , а також те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384 КК України, - за надання завідомо неправдивого висновку, на підставі чого в силу норм статей 76-80 ЦПК України є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру збитків.

Зазначений висновок експерта відповідачем жодним чином не спростований, клопотань про призначення судової експертизи щодо визначення розміру збитків, відповідач також не заявляла.

Визначаючи при цьому розмір збитків, що підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем судом враховано наступне.

Зокрема, встановлено, що позивачу ОСОБА_1 як співвласнику квартири АДРЕСА_4 завдано матеріальний збиток внаслідок залиття квартири відповідачем 26 листопада 2022 року.

Відповідно до акту комісії КП «ЖЕО №1 КМР» від 02 грудня 2022 року внаслідок залиття в одній з кімнат виявлено мокрі жовті плями на стелі та стінах; через затоплення виникло часткове відшарування шпалер; під час затоплення залило стілець, робочий стіл, на столі залиті водою документи, водою залито паркетну підлогу.

При натурному огляді експертом квартири АДРЕСА_4 , яка, виходячи з фактичного технічного стану, складається з приміщення житлової кімнати площею 27,7 кв.м, встановлено наступне: стеля шпакльована, пофарбована водоемульсійним складом, по периметру влаштований багет, на шпакльованій поверхні та багеті наявні плями та патьоки кольором від жовтого до коричневого, незначне відшарування шпаклівки та багету від основи;стіни обклеєні шпалерами, наявні плями та патьоки кольором від жовтого до коричневого, відшарування полотен та крайок шпалер від основи;підлога покриття з дерев`яних паркетних дощок (паркет), по периметру влаштований дерев`яний плінтус, наявне жолоблення паркетної клепки, тобто, фактично ті ж пошкодження стелі, стін та підлоги, що зазначені і в Акті від 02 грудня 2022 року.

Відповідно до методики «Визначення причин залиття з урахуванням нових технологій та визначення матеріальної шкоди за його наслідками», матеріальна шкода завдана залиттям в межах будівельно-технічного дослідження, визначається як вартість відновлювального ремонту. Вартість відновлювального ремонту визначається як вартість ремонтно-будівельних робіт на підставі чинних державних будівельних норм та правил по визначенню вартості будівництва.

При цьому, розмір відновлювального ремонту є орієнтовним, складеним на підставі локального кошторису на ремонтно-будівельні роботи, який, в свою чергу, не підтверджує фактичні понесені витрати на відновлювальні роботи з усунення наслідків залиття квартири.

Кошторисом на ремонтно-будівельні роботи вирахувано, що вартість матеріалів складає 29 984 грн. без ПДВ, тим самим 107 342 грн. (вартість відновлювальних робіт) 7 556 грн. (29 984 х 1,2 пдв х 0,21) = 99 786 грн. розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_4 , яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При цьому, суд зауважує, що в акті про залиття від 02.12.2022 року,складеного комісією КП «ЖЕО 1 КМР», не зафіксовано пошкодження внаслідок залиття комп`ютерної техніки, на відновлення якої, як зазначає позивач, він поніс витрати в розмірі 1 800 грн., на підставі чого збитки за пошкодження зазначеного майна, не включеного до акту про залиття, не підлягають відшкодуванню.

В свою чергу, заперечуючи проти позову, відповідачем та під час судового розгляду справи представником відповідача не надано доказів на спростування розміру майнової шкоди та не надано власного висновку про визначення розміру шкоди.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_4 в розмірі 99 786 грн., що відповідає розміру матеріальної шкоди, встановленому висновком судового експерта, складеного за результатами проведення будівельно технічного експертизи від 03 січня 2023 року № 120/22.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено також вимоги про компенсацію спричиненої внаслідок залиття моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., які підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів серед іншого може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.9 ч.2 ст.16 ЦК України).

Крім того, статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пленум Верховного Суду України у п.3 Постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 вказаної постанови).

Крім того, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі.

За викладених обставин, виходячи з заявлених позивачем підстав позову, в частині вимог про стягнення моральної шкоди суд приходить до висновку, що доводи позивача ОСОБА_1 про спричинення йому моральної шкоди, яка полягає у моральних (душевних) стражданнях, які позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням майна, порушення звичайного ритму життя, усуненні наслідків залиття, - знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, при цьому, зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та доведеними, та, в свою чергу, відповідачем, - не спростовані.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, №68490/01, параграф 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

При цьому, розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», факт заподіяння моральної шкоди пов`язується не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача ОСОБА_1 , глибину душевних страждань, негативні емоції та переживання, яких зазнав позивач через спричинене з вини відповідача ОСОБА_2 залиття квартири, яка належить на праві приватної часткової власності позивачу,та неможливість нормального користування майном, характер порушення його прав, істотність вимушених змін та зусиль, вжитих для відновлення порушених прав та з дотриманням вимог принципу розумності, виваженості та справедливості, суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, та відповідно, визначає розмір компенсації в сумі 3 000 грн., що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , який, на думку суду, буде адекватним моральним стражданням позивача.

При цьому, щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл між сторонами судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд зауважує, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого та приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, на підставі чого з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 319 грн. 94 коп.

Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 6, 7, 8, 9 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що 20 грудня 2022 року між ОСОБА_1 , як Замовником та ТОВ «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз», як Виконавцем укладено договір № 20/22 про проведення експертизи.

Згідно з Розділом 1 Договору предметом договору є інформаційно технічне забезпечення Виконавцем проведення судової будівельно технічної експертизи судовим експертом Тараном О.С., на підставі заяви Замовника. Питання поставлені на вирішення експерта викладені в заяві Замовника.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний на момент підписання договору оплатити рахунок в сумі 18 000 грн., протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання рахунку, для проведення огляду об`єкта дослідження та ознайомлення з матеріалами та інформацією, які необхідно для проведення експертизи.

Згідно з п. 3.1 Договору вартість та порядок оплати експертизи становить 18 000 грн. та встановлюється з наступних факторів: складність; кількість об`єктів; кількість питань; термін проведення експертизи.

03 січня 2023 року між ОСОБА_1 , як Замовником та ТОВ «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз», як Виконавцем складено Акт, яким сторони засвідчили своїми підписами, що Виконавцем проведено судову будівельно технічну експертизу. Заперечень з боку сторін не має. Послуги надані в повному обсязі згідно з договором №20/22 від 20.12.2022 року. Вартість робіт становить 18 000 грн.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №27 від 20 грудня 2022 року Замовник ОСОБА_1 здійснив оплату на користь ТОВ «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» за судову будівельно технічну експертизу в розмірі 18 000 грн.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що відповідачем клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами не заявлялося, та неспівмірність таких витрат відповідачем не доведена, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на підготовку висновку експерта на замовлення учасника справи в розмірі 18 000 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в розмірі 99 786 (дев`яносто дев`ять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 1 319 грн. 94 коп., та витрати на підготовку висновку експерта на замовлення учасника справи в розмірі 18 000 грн.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м.Кіровограда Лілія Андріївна Іванова