ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2530/25 Справа № 213/3067/24 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 213/3067/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Дяченко Д.П.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Підодвірний Тарас Іванович, на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року, яке постановлено суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 15 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2024 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

23 серпня 2019 року відповідач, скориставшись проектом «monobank», звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, підписала Анкету - заяву, яка разом з Умовами, Тарифами, паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 60 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними кошами на умовах, передбачених Договором і в межах встановленого кредитного ліміту, але Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, допустила прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, у зв`язку із чим станом на 09 травня 2024 року має заборгованість у розмірі 123 618,48 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також відшкодувати судові витрати по справі.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23 серпня 2019 року станом на 09 травня 2024 року у розмірі 123 618 грн 48 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Підодвірний Т.І., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача та стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат у справі посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем по справі не доведено належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, що відповідач при складанні анкети-заяви ознайомилась саме з цими правилами надання банківських послуг, а також невідомо на яких умовах та з якими відсотками і штрафними санкціями погодилась відповідач під час підписання анкети заяви.

Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Таким чином позивач не надав жодного доказу який би підтверджував, що між ним та відповідачем укладено кредитний договір.

В матеріалах справи відсутні докази про отримання відповідачем вимоги про дострокове повернення кредиту.

Сама по собі наявність вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості чи квитанції, яка підтверджує її відправку, не може бути доказом отримання позичальником цієї вимоги.

Позивачем до позову не надано належним чином завірену копію або оригінал таблиці обчислення вартості кредиту, що були би підписані відповідачем. Вказує на те, що у додатках до позовної заяви відсутній Додаток, у якому відповідно до анкети заяви мала би бути визначена сума встановленого кредитного ліміту та умови його погашення.

Будь яких доказів перерахування кредитних коштів на особовий рахунок позивач не надав; до позовної заяви копію платіжної картки позивач не додав. Підтвердження отримання відповідачем картки також надано до суду не було.

Апелянт зазначає, що відповідач не отримувала кошти які зазначені в позові, а ні як тіло кредиту, а ні в інший спосіб, банк безпідставно нараховував щомісяця відповідачу відсотки, які останній ніколи не визнавав та не сплачував, проте банк самостійно погашав такі щомісячні відсотки, суми яких зарахував відповідачу, як тіло кредиту. Загалом банком самостійно збільшено тіло кредиту на 31 369,79 грн за рахунок нарахованих відсотків, погашення яких відбулося за рахунок тіла кредиту і відповідно відбулося «штучне» збільшення тіла кредиту. Надана позивачем копія анкети-заяви від 23 серпня 2019 року не містить такого розпорядження позичальника, щодо договірного списання платежів за прострочення кредиту за рахунок кредитного ліміту, тому вимоги банку про стягнення у вигляді тіла кредиту не передбачених домовленістю сторін платежів, є безпідставними.

Також зазначає, що із розрахунку наданого банком не можливо достовірно визначити, яка саме сума заборгованості підлягає стягненню та взагалі чи існує будь яка заборгованість.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на переконання позивача, апеляційну скаргу позивача - залишити без задоволення.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено судом та з матеріалів справи вбачається, що 23 серпня 2019 року між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг monobank Universal Bank у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, про що свідчить її особистий підпис (а.с.8).

Положеннями анкети-заяви визначено, що відповідачка підтвердила, що ця анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого позичальник підтвердив і зобов`язався його виконувати (пункт 2).

Згідно з пунктом 3 анкети-заяви підписанням цього договору клієнтка підтвердила, що вона ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердила, що вищевказані документи їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідачка беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Повідомлення про зміну дозволеного кредитного ліміту банк надсилає клієнту у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п. 6 анкети-заяви).

Також відповідачка підтвердила, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку (пункт 9 анкети-заяви).

Згідно з пунктом 11 анкети-заяви усе листування щодо цього договору відповідачка просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

До анкети-заяви банком долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, Тарифи встановлені за користування Чорною карткою monobank та паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с.9-21,22-23,24-26).

Згідно з довідкою про наявність рахунку від 29 липня 2024 року ОСОБА_1 має в АТ «Універсал Банк» відкритий рахунок НОМЕР_2 за платіжною чорною карткою НОМЕР_1 , активною до 10/24.

Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 29 липня 2024 року оформленої на ОСОБА_1 від 23 серпя 2019 року, за карткою № НОМЕР_1 неодноразово змінювався кредитний ліміт, останній раз, а саме: 25 лютого 2022 року встановлена сума ліміту 47 023 грн.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 23 серпня 2019 року вбачається, що станом на 09 травня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 складає 123 618,48 грн, з них 123 618,48 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с. 6-7).

Банківська виписка про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором від 23.08.2019 року за період 23 серпня 2019 року по 09 травня 2024 року підтверджує користування відповідачкою кредитними коштами, зокрема, сума витрат за період становить 744 899,15 грн, сума зарахувань за період - 621 280,67 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23 серпня 2019 року, яка станом на 09 травня 2024 року становить 123 618 грн 48 коп та складається із складається із заборгованості за тілом кредиту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, одна не може погодитись із визначеним судом першої інстанції розміром заборгованості, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У позові АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що відповідач підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодилась з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані йому для ознайомлення.

Проте наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи і Паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача.

Підписана відповідачем анкета-заява до договору про надання банківських послуг, містить її анкетні дані та контактну інформацію.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі 732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі 127/33824/19 тощо.

Таким чином колегія суддів вважає, що вказаний кредитний договір, який укладений в електронній формі, відповідає вимогам Закону і доводить факт існування волевиявлення сторін на його укладання, оскільки форма та порядок укладання договору відбулось саме у змішаній формі - підписання позичальником заяви-анкети шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу), у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги представника відповідача в цій частині не заслуговують на увагу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем підтверджено факт укладення між ним та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору та порушення останньою взятих на себе зобов`язань.

Анкета-заява підписана відповідачкою 23 серпня 2019 року електронним підписом позичальника, про що свідчить п. 6.

Згідно з довідкою про наявність рахунку від 29 липня 2024 року ОСОБА_1 має в АТ «Універсал Банк» відкритий рахунок НОМЕР_2 за платіжною чорною карткою НОМЕР_1 , активною до 10/24.

Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 29 липня 2024 року оформленої на ОСОБА_1 від 23 серпя 2019 року, за карткою № НОМЕР_1 неодноразово змінювався кредитний ліміт, останній раз, а саме: 25 лютого 2022 року встановлена сума ліміту 47 023 грн.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 23 серпня 2019 року вбачається, що станом на 09 травня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 складає 123 618,48 грн, з них 123 618,48 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с. 6-7).

Банківська виписка про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором від 23.08.2019 року за період 23 серпня 2019 року по 09 травня 2024 року підтверджує користування відповідачкою кредитними коштами, зокрема, сума витрат за період становить 744 899,15 грн, сума зарахувань за період - 621 280,67 грн.

Відповідач користувалась кредитними коштами та частково оплачувала заборгованість за договором, що також підтверджує факт укладення кредитного договору.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідачем та позивачем було погоджено нарахування відсотків до тіла кредиту.

Так, наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг ОСОБА_1 не підписані, а тому, згідно роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін.

Підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, містить лише його анкетні дані та контактну інформацію та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги, зокрема умов нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання.

Доводи позивача про те, що факт ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі Анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank», шляхом застосування електронного цифрового підпису, колегією суддів відхиляються, з огляду на наступне.

Пунктом 6.3 розділу 6 Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал банк» визначено, що підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинами, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в Мобільному додатку клієнта, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта, під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження, із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді, Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал банк», Паспорту споживчого кредиту картки «Monobank», та Тарифів, їх підписання відповідачем відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем та долученими до позову в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту.

Доказів, протилежного, у відповідності до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, банком суду першої інстанції надано не було.

При цьому, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Таким чином, вказані Правила та умови кредитування, тарифи не є складовою кредитного договору від 23 серпня 2019 року, укладеного шляхом підписання Анкети-заяви.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

В даному випадку позивачем по справі не обґрунтовано нарахування відповідачу заборгованості за порушення грошового зобов`язання в розмірі 31 369,79 грн, тому в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості слід відмовити.

З огляду на те, що суд помилково дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, тому рішення суду слід скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про часткове задоволення заявлених Банком позовних вимог.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судових витрат, до яких відповідно до статті 133 ЦПК України віднесені витрати з судового збору.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року слід змінити, зменшивши суму заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23 серпня 2019 року, стягнуту з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» з 123 618, 48 грн до 92 248,69 грн. Крім того, пропорційно задоволених позовних вимог позивача, зменшенню підялає і стягнути судом першої інстанції судовий збір з 3 028 грн до 2 259,61 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 152,59 грн.

При цьому витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, які відповідач просить в апеляційній скарзі стягнути на свою користь, не підтверджені доказами, у зв`язку з чим колегія суддів відмовляє у стягненні таких витрат.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Підодвірний Тарас Іванович, задовольнити частково.

Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року змінини, зменшивши суму заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23 серпня 2019 року, стягнуту з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» з 123 618, 48 грн до 92 248 (дев`яноста дві тисячі двісті сорок вісім) грн 69 коп.

Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року змінити, зменшивши розмір судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» з 3 028 грн до 2 259 (дві тисячі двісті п`ятдесят дев`ять) грн. 61 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн 59 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 серпня 2025 року.

Головуючий:

Судді: