Справа № 703/3643/25
04 серпня 2025 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Криви Ю.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
встановив:
11 червня 2025 року «Страхова компанія «Євроінс Україна» звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 84 969 грн 07 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу та понесені судові витрати по оплаті судового збору.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31 січня 2020 року між ПРАТ СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АО/2309731, строк дії якого з 10.05.2022 до 09.05.2023. Згідно умов Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 130 000,00 грн, розмір франшизи 2600,00 грн. Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль RENAULT MEGAN д/н НОМЕР_1 .
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11.12.2023 у справі № 703/3012/23 звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї закрито.
В результаті ДТП пошкоджено автомобіль Renault, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.01.2025 по справі № 707/2535/24 позов задоволено повністю, стягнуто на користь ПРАТ «К Євроінс Україна» з ОСОБА_1 матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 84969,07 грн та 3028 грн судового збору.

Власник пошкодженого в ДТП транспортного засобу Renault, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , не погоджуючись із сумою одержаного страхового відшкодування, звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ПРАТ «СК Євроінс Україна» та ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.01.2025 по спраі № 703/4195/24 позов задоволено, стягнуто на користь ОСОБА_4 з ПРАВТ «СК «Євроінс Україна» 42 430,93 грн та судового збору 802,28 грн та з ОСОБА_1 22035,87 грн.

На виконання рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.01.2025 по справі № 703/4195/24, ПРАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату на користь ОСОБА_4 в сумі 42430,93 грн згідно страхового акту по справі 156287/1-1/2024 від 29.01.2025.

Відтак, із посилання на вказане, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь 42 430,93 грн матеріальної шкоди в порядку регресу та стягнути судові витрати.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію наведеної ухвали було направлено сторонам за зареєстрованим місцем проживання, доказом чого є рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення «За закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.

Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.

Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, постановив розглянути справу заочно, згідно із статтями 223 та 280 ЦПК України.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою їх забезпечення.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. ( ст. 5 ЦПК України).

За частиною другою, третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З матеріалів справи встановлено, що 31 січня 2020 року між ПРАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АО/2309731. Згідно умов Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 130 000,00 грн, розмір франшизи 2600,00 грн. Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль RENAULT MEGAN д/н НОМЕР_1 .

01 листопада 2020 року близько 20 год. 24 хв. ОСОБА_1 , керуючи технічно несправним автомобілем Renault Megan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н-16 сполученням м. Золотоноша - м. Умань, а саме в районі 82 км + 170 м, вищезазначеної траси в напрямку м. Шпола Черкаського району Черкаської області,у порушення п. 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджений Постановою КМУ № 1306 від 10.10.20021, під час зустрічного роз`їзду не дотрималась безпечного інтервалу, чим створила небезпеку для дорожнього руху внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку.

Вказані обставини встановлені ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11.12.2023 у справі № 703/3012/23, згідно якої ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї закрито.

В результаті ДТП пошкоджено автомобіль Renault, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Враховуючи, що цивільна відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу винуватця ДТП була застрахована в ПРАТ «СК «Євроінс Україна» згідно Полісу № АО/2309731, ПРАТ «Євроінс Україна» 19.04.2024 здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 84 969,07 грн згідно Страхового акту по справі № 156287/1/2024 на суму 84969,07 грн.

Зазначені обставини були досліджені Смілянським міськрайонним судом Черкаської області при розгляді справи № 707/2535/24 за позовом ПРАТ «СК «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 84969,07 грн.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.01.2025 по справі № 707/2535/24 позов задоволено повністю, стягнуто на користь ПРАТ «СК Євроінс Україна» з ОСОБА_1 матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 84969,07 грн та 3028 грн судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Власник пошкодженого в ДТП транспортного засобу Renault, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , не погоджуючись із сумою одержаного страхового відшкодування, звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ПРАТ «СК Євроінс Україна» та ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.01.2025 по справі № 703/4195/24 позов задоволено, стягнуто на користь ОСОБА_4 з ПРАТ «СК «Євроінс Україна» 42 430,93 грн та судового збору 802,28 грн та з ОСОБА_1 22035,87 грн.

На виконання рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.01.2025 по справі № 703/4195/24, ПРАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату на користь ОСОБА_4 в сумі 42430,93 грн згідно страхового акту по справі 156287/1-1/2024 від 29.01.2025.

Відповідно до абз. Г пп.38.1.1. п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на дату ДТП, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосередній наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу вимогам Правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи встановлено, що факт невідповідності технічного стану забезпеченого транспортного засобу під час ДТП існуючим вимогам Правил дорожнього руху підтверджується ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2023 року справі № 703/3012/23, в якій вказано, що 01 листопада 2020 року близько 20 год. 24 хв. ОСОБА_1 , керуючи технічно несправним автомобілем Renault Megan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н-16 сполученням м. Золотоноша - м. Умань, а саме в районі 82 км + 170 м, вищезазначеної траси в напрямку м. Шпола Черкаського району Черкаської області,у порушення п. 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджений Постановою КМУ № 1306 від 10.10.20021, під час зустрічного роз`їзду не дотрималась безпечного інтервалу, чим створила небезпеку для дорожнього руху внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та факт невідповідності технічного стану транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху є встановленими та не підлягають доказуванню.

Згідно з ч.1ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, а тому у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди в порядку регресу, що становить 42430 грн. 93 коп.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відтак, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514, 993, 1166, 1187,1188ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування», статтями 12, 13, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» 42430 грн 93 коп матеріальної шкоди в порядку регресу, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., а всього 44 853 (сорок чотири тисячі вісімсот п`ятдесят три) грн. 33 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 04 серпня 2025 року.

Учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», адреса: 03150, м. Київ, вул.. Велика Васильківська, буд.102, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий: Ю. В. Крива