Справа №: 343/962/25
Провадження №: 2/343/558/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2025 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
судді - Монташевич С. М.,
з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу № 343/962/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
Стислий виклад позицій сторін:
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 червня 2024 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2662316. За цим договором позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
14 червня 2021 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору. Згідно із п. 1.2 вказаного Договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно із п. 9.1 Договору факторингу, зі змінами та доповненнями відповідно до Дадаткової угоди №7 від 13.06.2022, даний договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності. але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік.
Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання, а після відступлення позивачу прав грошових вимог не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунок попереднього кредитора.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, безпосередньо в позовній заяві клопотав про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 35), яке отримане, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 48). Причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань від нього на адресу суду не поступало.
Спір між сторонами не вирішений.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
згідно з ухвалою від 26.05.2025, суд залишив позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення її недоліків
05 червня 2025 року позивач у системі "Електронний суд" сформував заяву про усунення недоліків, до якої долучив клопотання про витребування доказів від ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", з урахуванням якого просив вважати недоліки усунутими.
Згідно з ухвалою від 09.06.2025, суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та постановив витребувати в Товариства з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" підтвердження перерахування ОСОБА_1 коштів за договором позики № 2662316 від 04.06.2024, а також детальний розрахунок заборгованості за цим договором на час відступлення прав грошових вимог за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021.
17.06.2025 на адресу суду поступили від ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" витребувані документи згідно з вищевказаною ухвалою.
Згідно із ухвалою від 06.08.2025, суд постановив проводити заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:
04 червня 2024 року ОСОБА_1 в електронному вигляді уклав із ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" договір позики № 2662316 (з фіксованою процентною ставкою) (а.с. 6-8), відповідно до якого сторони погодили, що позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений договором строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу останнього, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити плату (проценти) від суми позики. Сума позики 3400,00 грн, строк позики 14 днів, процентна ставка/ день (фіксована), яка діє протягом строку договору - 1,275 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, % - 2,70 %, пеня %/ день - 2,70%, орієнтована реальна річна процентна ставка, % - 7138,76, орієнтовна загальна вартість позики, у грн - 4006,90. Дата надання позики 04.06.2024, дата повернення 18.06.2024. Розрахунок денної процентної ставки, з урахуванням показників, визначених умовами договору, здійснюється за наступною методикою: (загальні витрати за споживчим кредитом за весь строк дії договору: 606,90 грн) / (загальний розмір споживчого кредиту (сума позики): 3400,00 грн) / (строк дії договору: 14 днів) х 100% = 1,275% в день (п. 2). Проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором (п. 4). Якщо сума позики, зазначена в п. 2 договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право, у випадку невиконання позичальником умов цього договору, нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про споживче кредитування" та іншими актами законодавства. Якщо сума позики, зазначена в п. 2 договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користуванння позикої (її частиною) за ставкою, визначеною п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про споживче кредитування" та іншими актами законодавства (п. 18). З такими умовами відповідач ознайомився та погодився, підписавши договір та його додаток (Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) за допомогою одноразового ідентифікатора r047QC. При цьму в договорі та додатку зазначені ідентифікуючі дані позичальника, у тому числі номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 , номер телефону НОМЕР_2 та інші.
На підтвердження факту перерахування ТОВ "ФК "Фінекспрес" 04.06.2024 на карту НОМЕР_1 отримувачу ОСОБА_2 3400,00 грн позивач надав довідку за вих. № КД-000034161/ТНПП від 17.06.2025, згідно з якою такий переказ здійснено на підставі укладеного між Компанією та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 (а.с. 52).
Не долучено і жодних підтверджуючих документів з приводу зазначених у розрахунку відсоткових ставок, які позикодавець так і не застосовує, як і не долучено жодних доказів на підтвердження перерахунку на користь ОСОБА_1 1600 грн та підстав такого перерахування, хоча суд неодноразово звертав на це увагу позивача, як в ухвалі на усунення недоліків позовної заяви, так і в ухвалі про витребування доказів, оцінку чому суд надасть нижче.
Водночас, умови автоматичної пролонгації вищевказаного договору факторингу погоджені сторонами у п.1 додаткової угоди до нього № 7 від 13.06.2022, згідно з яким пункт 9.1 договору викладено в наступній редакції:
"9.1. Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонговується на кожний наступний рік".
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору позики, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, набуття позивачем права вимоги до відповідача за вказаним договором.
Оцінка суду та норми права, які застосував суд:
дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Так, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, в якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як установлено з описаних вище письмових доказів, ОСОБА_1 уклав договір позики № 2662316 від 04.06.2024, який підписав електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, за умовами якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" надало відповідачу кредит у розмірі 3400,00 грн на 14 днів (до 18.06.2024), за користування якого було передбачено нарахування: 1,275 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, % - 2,70 %, пеня %/ день - 2,70%. При цьому сторони також погодили розрахунок денної процентної ставки, з урахуванням показників, визначених умовами договору, який здійснюється за наступною методикою: (загальні витрати за споживчим кредитом за весь строк дії договору: 606,90 грн) / (загальний розмір споживчого кредиту (сума позики): 3400,00 грн) / (строк дії договору: 14 днів) х 100% = 1,275% в день (п. 2). Проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Суд установив, що факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 3400,00 грн мав місце, що підтверджено відповідною довідкою (а.с. 52). Саме така сума була обумовлена і в договорі позики.
Натомість позивач заявляє до стягнення 5000,00 грн основного боргу, розмір якого зазначений у реєстрі боржників №35 від 28.10.2024 до договору факторингу. З приводу вказаного суд зазначає, що при укладенні договору факторингу фактору передаються документи-докази, які підтверджують наявність грошової вимоги (боргу), обгрунтованість та дійсність зобов`язання боржника перед клієнтом, розмір боргу та умови його виникнення, тобто клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, що підтверджується положеннями ч. 1 ст. 1081 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Однак, ні в позовній заяві, ні в додатках до неї, ні на навиконання ухвали про усунення недоліків, в якій суд зазначав про необхідність надання підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів, ні в наданих документах на виконання ухвали про витребування доказів, не долучено жодного доказу, який би свідчив про домовленість між сторонами договору позики про перерахування додаткових коштів, окрім 3400,00 грн, та про сам факт перерахування таких коштів (платіжні доручення, довідки, виписки по рахунку на підтвердження перерахунку додатково -1600,00 грн відповідачу - відсутні). При цьому належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому сам розрахунок заборгованості, який проведено одноосібно однією зі сторін, не є належним доказом отримання коштів та домовленості сторін про іншу суму позики, ніж обумовлена в самому договорі. Тому сума основного боргу в розмірі 5000,00 грн є необгрунтованою, не доведеною належними та допустими доказами. А відтак стягненню підлягає 3400,00 грн основного боргу за договором позики № 2662316, що обумовлена його умовами. Саме про перерахунок на користь відповідача тільки 3400,00 грн свідчить і відповідна довідка, що описана вище.
Укладаючи договір позики №2662316 ОСОБА_1 погодився на сплату відсотків за користування позичковими коштами у розмірі 1,275% в день. Договір позики, як і його певні умови недійсними не визнавалися. Доказів на спростування факту отримання позики у розмірі 3400,00 грн відповідач не надав.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Враховуючи вказані норми та умови укладеного договору, відповідач, отримавши 3400,00 грн позики на 14 днів мав сплатити 606,9 грн (3400 грн * 1,275% *14 днів) процентів за користування кредитом.
Однак, позивач, пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 , просив стягнути заборгованість за процентами у розмірі 749,70 грн, які нараховані в тому числі в період з 11.06.2024 до 17.06.2024 на суму боргу 5000,00 грн, а не 3400,00 грн, які були реально надані в позику, про що описано вище. А тому підставною до стягнення є сума процентів в розмірі 606,90 грн.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Як встановлено вище, право вимоги до відповідача за договором позики № 2662316 від 04.06.2024 ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ", який став кредитором по відношенню до боржників, на підставі діючого, укладеного між ними договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 та додаткових угод до нього: № 2 від 28.07.2021, № 7 від 13.06.2022 та №42 від 28.10.2024, а також акта прийому - передачі Реєстру боржників № 35 від 28.10.2024.
Таким чином, ТОВ "ФК "ЄАПБ" стало кредитором за договором позики № 2662316 від 04.06.2024 та отримало права вимоги до відповідача за вказаним зобов`язанням.
При цьому, з урахуванням наведеного вище, сума заборгованості на дату відступлення мала би становити 4006,90 грн, з яких 3400,00 грн - суми позики та 606,90 грн - процентів за користування позикою.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 істотно порушив умови договору про надання позики № 2662316 від 04.06.2024, не погасив заборгованість, проценти не сплатив, хоча на такі погодився, ні первісному кредитору, ні позивачу, право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ", суд уважає, що з нього на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 4006,90 грн, складові якої описані вище.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, позов слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь позивача 4006 гривень 90 копійок заборгованості за договром позики, з яких 3400,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 606,90 гривень - сума заборованосі за процентами, та відмовити в решті позовних вимог.
Розподіл судових витрат:
відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Вимогами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, ст. 526, 536, 626, 628, 639, 1046, 1048, 1049, 1077, 1078, 1081, п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію", та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 264-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" заборгованість за договором позики № 2662316 від 04 червня 2024 року в розмірі 4006 (чотири тисячі шість) гривень 90 копійок, з яких 3400,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 606,90 гривень - сума заборованосі за процентами, а також 770 (сімсот сімдесять) гривень 36 копійок судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич