УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

Справа № 505/2460/25

Провадження № 2-н/505/141/2025

31 липня 2025 року місто Подільськ

Суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Дзюбинський А.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулось до Подільського міськрайонного суду Одеської області із вимогою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 7 685,20 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 163 ЦПК України визначено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Під час вивчення матеріалів заяви було встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених у ст. 163 ЦПК України.

Так, до заяви про видачу судового наказу не додано належної копії договору про надання послуг, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та ОСОБА_1 (заявником додано лише (публічний договір) про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Заявник посилається на ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, вказуючи на заявочне приєднання побутового споживача до умов договору, зазначає що договір не потребує двостороннього підписання паперової форми договору.

Посилається на те, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії».

Стверджує про наявність обставини укладення договору між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем - ОСОБА_1 .

Разом з тим, заявником до заяви про видачу судового наказу не додано жодного доказу на підтвердження обставини надання ОСОБА_1 підписаної заяви про приєднання, що саме що саме ОСОБА_1 оплачувала рахунки постачальника універсальної послуги, чи що саме ОСОБА_1 здійснювала споживання електричної енергії.

Заявником не надано жодного доказу на підтвердження того, що зазначена боржником особа є власником будинку чи основним наймачем за адресою постачання електроенергії; не долучено також і інших доказів, які б обґрунтували підстави вимоги про стягнення заборгованості саме з ОСОБА_1 , зокрема факту її проживання у будинку, де виникла заборгованість (за адресою: АДРЕСА_1 ) та користування послугами, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія».

Крім того, судом, в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 16926717 від 31.07.2025, відповідно до якої особу: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 не знайдено.

При цьому, згідно з інформацією, яка міститься у відповіді № 1626806 від 31.07.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про належність ОСОБА_1 будинковолодіння за вказаною адресою відсутні.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на зазначене, враховуючи, що письмових доказів, що підтверджують фактичне надання послуг заявником та отримання таких послуг боржником суду не надано, не вказані підстави нарахувань, із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 165-167 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ