НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 676/2984/25
11 серпня 2025 року селище Нова Ушиця
Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,
з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,
учасники справи:
позивач - АТ «Акцент-Банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
У квітні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконала в повному обсязі, внаслідок чого станом на 30 квітня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 21 118,42 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданий кредитом (тілом кредиту) 14 907,68 грн; загальний залишок заборгованості за процентами 5 465,75 грн, загальний залишок заборгованості за пенею 744,99 грн.
З урахуванням викладеного, АТ «Акцент-Банк» просило стягнути із ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати.
Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві, серед іншого, вказав про розгляд справи у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Судова повістка на 26 червня 2025 року вручена відповідачу, судова повістка на 11 серпня 2025 року повернута до суду із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін, а також для ухвалення заочного рішення, про що 11 серпня 2025 року суд постановив ухвалу.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області 02 травня 2025 справу передано за підсудністю до Новоушицького районного суду Хмельницької області.
21 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.
03 червня 2025 року прийнято до провадження справу, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
26 червня 2025 року розгляд справи відкладено на іншу дату, у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Відповідно до умов Заяви відповідачу надано кредит у розмірі 20 000 грн. Строк кредиту 12 місяців з 18 вересня 2024 року до 18 вересня 2025 року включно (п.2,4,5 Заяви).
Процентна ставка (фіксована) 75% на рік. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розмір щомісячного платежу 2 427,56 грн. Денна процентна ставка 0,13 % (п.6,7,8 Заяви).
У випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки (п. 12 Заяви).
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним цифровим підписом (арк. спр. 9 на звороті-10).
Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк. спр. 12) .
Видача кредитних коштів у сумі 20 000 грн підтверджується меморіальним ордером від 18 вересня 2024 року (арк. спр. 13 на звороті).
Даними виписки по картці, розрахунком заборгованості, підтверджується, що ОСОБА_1 користувалася коштами банку, періодично здійснювала погашення заборгованості, а банк здійснював списання відсотків за використання кредитного ліміту (арк.спр.13,14).
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК).
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до умов договору АТ «Акцент-Банк» надало відповідачу кредит в сумі 20 000 грн строком на 12 місяців, тобто до 18 вересня 2025 року, а остання зобов`язалася повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором у виді щомісячних платежів, а також пеню у випадку невиконання/неналежного виконання зобов`язань за договором.
18 вересня 2024 року кредитні кошти були перераховані відповідачу.
Отже, факт отримання відповідачем коштів у АТ «Акцент-Банк» суд вважає доведеним.
Вказані обставини відповідач не спростувала.
Даними виписки по рахунку підтверджується, що відповідач здійснювала погашення заборгованості за договором, а саме: 19 жовтня 2024 року у розмірі 71,55 грн, 06 січня 2025 року у розмірі 2 955,85 грн, 12 лютого 2025 року у розмірі 4 000 грн.
Згідно із наданим АТ «Акцент-Банк» розрахунком заборгованості за договором станом на 30 квітня 2025 року заборгованість становить 21 118,42 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту 10 134,01 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 4 773,67 грн; заборгованості за процентами на поточну заборгованість 256,82 грн, заборгованості за процентами на прострочену заборгованість 5 208,93 грн, заборгованості за пенею 744,99 грн (арк. спр.13).
Відповідач в порушення умов укладеного кредитного договору прострочила повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, оскільки з 19 лютого 2025 року припинила вносити кошти на погашення заборгованості у зв`язку з чим позивач має право на стягнення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками, а також у позивача на підставі частини другої статті 1050 ЦК України, виникло право достроково стягнути з відповідача частину позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Загальний розмір заборгованості становить: 20 373,43 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (поточному і простроченому) - 14 907,68 грн, заборгованість за процентами, нарахованими за період з 18 вересня 2024 року до 30 квітня 2025 року - 5 465,75 грн.
Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідає умовам договору, відповідач вказаний розмір заборгованості не спростувала, власних контррозрахунків не надала.
Водночас позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 744,99 грн, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє з наступних підстав.
Так позивач як на підставу для стягнення неустойки покликався на п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Таким чином позивач вважає, що за договорами укладеними після 23 січня 2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань.
Однак поза увагою позивача залишились положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, згідно яких: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України(частина 2 статті 4 ЦК України).
Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів.
Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 744,99 грн неустойки підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача.
Відтак суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 20 373,43 грн.
Розподіл судових витрат
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням частково задоволення позовних вимог, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі2 336,89 грн (3 028 х 0,8=2 422,40, 20 373,43 х 100 : 21 118,42=96,47%, 2422,40 х 96,47% =2 336,89).
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Частково задовольнити позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 2 336 (дві тисячі триста тридцять шість) гривень 89 коп сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП - НОМЕР_1 .
Суддя А. О. Олійник