Справа № 708/702/25
Провадження № 2/708/422/25
05 серпня 2025 року м. Чигирин
Чигиринський районний суд Черкаської області одноособово у складі головуючого судді Попельнюха А.О. розглянув у приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором та
ТОВ "Факторинг партнерс" через свою представницю - за посадою ОСОБА_2 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами в загальному розмірі 26 779,00 грн.
Сума заборгованості відповідача за вказаним договором позики становить 21 656,00 грн та складається із заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в розмірі 2 000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 19 656,00 грн.
Відповідно до п. 1 договору сума позики становить 2 000,00 грн, процентна ставка знижена фіксована визначена у розмірі 400,00 % річних та стандартна фіксована у розмірі 950,00 % річних. Договір укладено строком на 30 днів.
Наведене стало підставою звернення до суду, тому позивач ТОВ "Факторинг партнерс" просить стягнути з відповідача на свою користь наявну заборгованість та відшкодувати понесені позивачем судові витрати.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 30.06.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Під час підготовки справи до розгляду по суті судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних заяв або клопотань суду не надав.
За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представниці позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами 1 та 2 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно із п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як визначено у ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Відповідно до п. 9.2. цей договір укладений сторонами у електронній формі в особистому кабінеті позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора Т8С7FWRG, відправленого позичальнику 10.06.2021 о 09:05:11 год (а.с. 12-22).
Згідно з п. 6.9. договору позичальник, приймаючи пропозицію товариства, підтверджує, що він ознайомився із умовами договору і правилами кредитування та зобов`язується їх неухильно дотримуватись.
Вказана платіжна картка № НОМЕР_1 зазначена у договорі позики ОСОБА_1 в розділі "Реквізити сторін" (а.с. 20)
З наведеного слідує, що на стадії укладення договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 та передачі реєстрів боржників ОСОБА_1 нараховані додаткові відсотки за договором позики, які не нараховувались первісним кредитором.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором перед первісними кредиторами та факторами не виконав у нього утворилась заборгованість перед позивачем.
При укладенні кредитного договору сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№ 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Також сторони у п. 3.9 договору погодили і обумовили сплату відсотків за позикою у розмірі 546 грн, що становить відсоткову ставку 1,95 % за кожен день строку дії договору і узгоджується з проведеними судом власними розрахунками (2 000 грн х 1,95 %/день х 14 днів = 546 грн).
Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.
Під час аналізу матеріалів справи судом установлено, що первісним кредитором надано розрахунок заборгованості згідно з погодженими сторонами умовами в загальному розмірі 2 546,00 грн.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом, нарахованих поза межами строку дії договору позики та після відступлення прав вимоги первісним кредитором.
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.
Відповідно до п. 1 договору сума позики становить 2 000,00 грн, процентна ставка знижена фіксована визначена у розмірі 400,00 % річних та стандартна фіксована у розмірі 950,00 % річних. Договір укладено строком на 30 днів (а.с. 34-38).
Оскільки відповідач своїх зобов`язань за договором перед первісними кредитором та фактором не виконав, у нього утворилась заборгованість перед позивачем.
При укладенні кредитного договору сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№ 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Пунктом 2.3. договору сторони погодили, що пролонгація могла мати місце шляхом здійснення платежів на користь позикодавця.
Водночас позивачем не надано належних доказів на підтвердження ініціювання відповідачем продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми позики, оскільки останній ні протягом строку дії договору позики, ні після закінчення обумовленого строку жодних платежів на рахунок первісного кредитора не здійснював, що є підставою для проведення судом власних розрахунків заборгованості.
Так, згідно з проведеним судом розрахунком, заборгованість відповідача за відсотками становить 660 грн (2 000 грн х 1,1 %/день/що відповідає 400% річних/ х 30 днів = 660 грн).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог (19,44 %), стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають понесені позивачем витрати по оплаті судового збору у сумі 470,92 грн.
Щодо витрат на професійну правову допомогу суд ураховує таке.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Загальна сума витрат на правову допомогу в даній справі склала 13 000,00 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 (а.с. 124-126), заявкою про надання юридичної допомоги № 119 від 01.05.2025 (а.с. 129), витягом з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 (а.с. 130) та копію тарифів на послуги (а.с. 127-128).
Вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу, а також їх необхідність для звернення до суду. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вони також підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ "Факторинг партнерс" пропорційно задоволеним вимогам (19,44%) у сумі 2 527,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 610-612 ЦК України, ст. ст.12, 81, 89, 133, 140, 141, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задовольнити частково.
У задоволенні інших вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" судовий збір в сумі 470,92 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 527,20 грн, а всього 2 998,12 грн (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім гривень 12 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасники та їх адреси:
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстр.: АДРЕСА_1 ).
Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ