РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Царенко Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Кредобанк» про визнання права власності на частину квартири, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Кредобанк» про визнання права власності на частину квартири, просив суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на частину: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.09.2005 року позивачем та відповідачем у шлюбі було придбано квартиру АДРЕСА_1 . На купівлю зазначеної квартири відповідачем було взято кредит в розмірі 94000 гривень. Поручителем виступав позивач. Рішенням суду від 11.02.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Оскільки після розірвання шлюбних відносин позивач та відповідач не можуть дійти взаємної згоди щодо користування та розпорядження спільним майном, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Херсонської області від 26.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

12.04.2021 року від представника відповідача до суду надано зустрічний позов, в якому заявлено вимогу про поділ трикімнатної квартири АДРЕСА_1 визнавши право власності за ОСОБА_3 на ідеальні частини спірної квартири та за відповідачем за зустрічним позовом на її частини.

Зустрічний позов обґрунтовано тими обставинами, що 29.07.2005 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. 01.09.2005 року у шлюбі позивачем та відповідачем придбано спірну квартиру у спільну власність. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 11.02.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. 12.09.2014 року позивачем за зустрічним позовом укладено інший шлюб у якому вона змінила прізвище на ОСОБА_4 . Зазначено, що спірна квартира була придбана за кредитні кошти, кредит був повністю виплачений та іпотека припинена. На підставі викладеного просить задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом.

Ухвалою від 12.04.2021 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

23.04.2021 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву в якому ОСОБА_1 не заперечував проти задоволення заявлених вимог зустрічного позову.

Ухвалою від 17.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач за первинним позовом та його представник в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявна заява позивача за первинним позовом в якій він просить призначити справу до розгляду та ухвалити рішення за наявними матеріалами справи.

Представник відповідача за первинним позовом адвокат Риженко Д.О. та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявна заява представника відповідача за первинним позовом про розгляд справи без участі відповідача за первинним позовом та її представника. Зустрічний позов просить задовольнити.

Дослідивши надані до суду докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 29 липня 2005 між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис 525.

ІНФОРМАЦІЯ_1 між ОСОБА_2 , як позичальником, та АТ «Кредит Банк», як Кредитодавцем, укладено Кредитний договір №69/ж.

Згідно умов Кредитного Договору, банк видає позичальнику кредит в сумі 18800,00 доларів США на строк до 01 серпня 2020 року.

За п. 2.2. Кредитного Договору кредит видається на придбання трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

На забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним Договором між ОСОБА_2 та АТ «Кредит Банк» 02.09.2005 року було укладено договір іпотеки, за яким предметом іпотеки є нерухоме майно трикімнатна квартира під АДРЕСА_3 .

01.09.2005 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, згідно умов якого ОСОБА_2 придбала трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка має жилої площі 36,7 кв.м., загальної площі 61,3 кв.м.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 219294619 від 06.08.2020 року обтяження на об`єкт нерухомого майна: трикімнатну квартиру загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 36.7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 припинено у зв`язку з повним виконанням зобов`язань за Кредитним договором, зняття заборон, припинення обтяження, забезпеченого іпотекою.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 11.07.2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зазначене рішення набрало законної сили.

Вказане судове рішення містить дату припинення шлюбних відносин між сторонами - лютий 2008 року.

12.09.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис № 371 та змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

Статтею 114 Сімейного кодексу України визначено, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Так, шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Таким чином, суд приходить до висновку що станом на час укладання договору купівлі продажу квартири, шлюб, зареєстрований між сторонами не було припинено.

За приписами статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є виплати (страхові виплати та виплати викупних сум), одержані за договорами страхування життя та здоров`я.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України (ст. 68 Сімейного кодексу України).

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності. При цьому, тягар доказування, що вказане майно не належить до спільного сумісної власності, покладається на особу, яка заперечує факт набуття майна у спільну сумісну власність.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц).

Згідно зі статтею 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність доводів сторін щодо відступлення від рівності часток подружжя, то спірна квартира, на час розгляду справи належить сторонам у рівних частках, у зв`язку з цим, позовні вимоги за первинним та зустрічним позовом підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, 76-82, 141, 258-265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Кредобанк» про визнання права власності на частину квартири - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - задовольнити.

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_1 право власності на частину: трикімнатної квартири АДРЕСА_3 .

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_3 право власності на частину: трикімнатної квартири АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Акціонерне товариство «Кредобанк», місцезнаходження: м.Львів, вул. Сахарова, буд. 78, .

Суддя: Ю.М.Єпішин