КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 755/9090/24

номер провадження 22-ц/824/8784/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянуву порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Універсал Банк» - Македона Олександра Андрійовича на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року /суддя Коваленко І.В./

у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2024 року акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank від 1 липня 2020 року у розмірі 25 460,18 грн (тіло кредиту) та судового збору в розмірі 3 028 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 63-72/

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник АТ «Універсал Банк» - Македон О.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з відповідачки 25 460,18 грн заборгованості та судові витрати.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що договір було укладено в електронній формі шляхом підписання анкети-заяви з використанням електронного підпису, а Умови і правила обслуговування, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту були доступні відповідачці через мобільний додаток та офіційний сайт банку (https://www.monobank.ua/terms). Апелянт наголошував, що відповідачка добровільно погодилася з умовами договору, а факт наявності заборгованості підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Суд першої інстанції помилково визнав, що позивач не довів факт надання кредиту та розмір заборгованості, оскільки анкета-заява та розрахунок є достатніми доказами, а відповідачка не спростувала позовні вимоги.

ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформована належним чином, судова повістка направлялась двічі, за відомою суду адресою, зазначеною в апеляційній скарзі - АДРЕСА_1 , конверт повернувся за відсутністю адресата.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з задоволенням позовних вимог, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 01 липня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви, яка разом із Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить договір. Відповідачка підтвердила, що ознайомилася з цими документами через мобільний додаток та погодилася з їх умовами. Банк надав відповідачці кредит у вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок № НОМЕР_1 , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка Monobank.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 21 березня 2024 року відповідачка має заборгованість у розмірі 25 460,18 грн (тіло кредиту), що виникла через невиконання зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту. /а.с. 7-8/

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, керувався статтями 207, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1054 ЦК України, статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а також положеннями ЦПК України (ст. 2, 12, 13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 354-355). Суд дійшов висновку, що позивач не надав виписку по рахунку, а анкета-заява та розрахунок не є достатніми доказами виникнення кредитних правовідносин та розміру заборгованості.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до статей 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція може бути зроблена шляхом розміщення оферти у мережі Інтернет (ч. 4 ст. 11). Акцепт може бути наданий шляхом заповнення формуляра заяви в електронній формі, підписаного відповідно до ст. 12 Закону (ч. 6 ст. 11).

Електронний договір, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11). Статтею 12 передбачено, що моментом підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

У жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Ідентифікація клієнтів відбувається через мобільний додаток.

Правова природа договору, укладеного через мобільний застосунок «Monobank», полягає у приєднанні до його умов шляхом накладання електронного підпису, що підтверджує згоду споживача. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду у постановах від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка підписала анкету-заяву від 1 липня 2020 року, в якій просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановити кредитний ліміт. Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір. Підписавши анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилася з документами через мобільний додаток та погодилася з умовами договору.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність не встановлена законом або судом. Матеріали справи не містять відомостей про оспорювання чи визнання договору недійсним.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є чітким, узгоджується з умовами договору та підтверджує заборгованість у розмірі 25 460,18 грн. Відповідачка не надала відзиву на позовну заяву чи апеляційну скаргу, не спростувала факт отримання кредиту чи розмір заборгованості, що є її процесуальним обов`язком відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Суд першої інстанції помилково визнав, що відсутність виписки по рахунку унеможливлює доведення позовних вимог. Відповідно до висновку Верховного Суду у справі №464/4985/15-ц від 08 липня 2020 року, розрахунок заборгованості, який узгоджується з договором, є належним доказом, якщо боржник не надав контраргументів. Анкета-заява підтверджує укладення електронного договору, а розрахунок - факт невиконання відповідачкою зобов`язань. Відсутність виписки не спростовує правомірність договору, оскільки позивач довів існування кредитних правовідносин.

Суд першої інстанції порушив ст. 89 ЦПК України, не надавши належної оцінки сукупності доказів, зокрема анкеті-заяві та розрахунку заборгованості. Неповне з`ясування обставин призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення є неповне з`ясування обставин та неправильне застосування норм матеріального права. З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати. Оскільки позов та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 3 028 грн та за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 4 542 грн.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Універсал Банк» - Македона Олександра Андрійовича - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року - скасувати.

Позов акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 01 липня 2020 року у розмірі 25 460,18 грн.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, розподілити наступним чином: стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, розподілити наступним чином: стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 4 542 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: