Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Шепетко І.О.,

за участю секретаря судового засідання - Петришина Н.А.,

представника відповідача Пайди М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати, -

в с т а н о в и в:

Директор Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради Віталій Гільтайчук звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідачів штраф за несвоєчасну сплату орендної плати в сумі 87 157,20 грн. та 36 812,21 грн. неустойки за несвоєчасне повернення орендованої земельної ділянки.

26.09.2024 судом відкрито провадження по справі, призначено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

24.10.2024 від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення неустойки в сумі 36812,21 грн.

Ухвалою суду від 28.11.2024 (з урахуванням ухвали суду від 27.12.2024 про виправлення описки в судовому рішенні) закрито провадження у справі за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати та неустойки за несвоєчасне повернення земельної ділянки в частині стягнення штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати в сумі 87157,20 грн. та 36812,21 грн. неустойки за несвоєчасне повернення орендованої земельної ділянки за договором оренди землі від 30.10.2018 № 2018 в частині стягнення неустойки в сумі 36 812,21 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.10.2018 між департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (17.11.2021 змінено найменування на департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради) (далі Орендодавець) та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (далі Орендарі) було укладено договір оренди землі № 2018 площею 0,1288 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :10:001:0297) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку строком до 30.10.2023.

Даний договір укладено на підставі рішення XXVIII сесії Ужгородської міської ради VІI скликання від 30.10.2018 № 1303.

27.11.2018 право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Зазначають, що згідно з пунктом 10 Договору орендна плата вноситься Орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі і становить 38 480,03 гри. на рік.

Відповідно до пункту 11 Договору орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 3 206,67 грн., але протягом 60 днів з моменту вручення податкового повідомлення (у поточному році) має бути сплачена у розмірі, визначеному пунктом 10 Договору.

Відповідно до пункту 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2018 рік становила 1282667,68 грн. згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.09.2018 № 1209 та розрахунком розміру орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 , оцінка якої проведена 19.09.2018.

Виходячи із 3% річної ставки орендної плати за землю, яка передбачена пунктом 10 Договору, розмір річної орендної плати у 2018 році складав 38480,03 грн. Отже, розмір місячної орендної плати у 2018 році становив 3206,67 грн./міс. (1282667,68 грн.*3%/12).

Згідно з даними Державної служби статистики України та відповідно до листа Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 06.01.2021 № 22- 28-0.222-171/2-21 коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь) за 2018, 2019 та 2020 роки становив 1,0.

Отже, станом на 2021 рік лишились незмінними нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка становила 1282667,68 грн., та розмір місячної орендної плати, який складав 3206,67 грн./міс.

Згідно з даними Державної служби статистики України та відповідно до листа Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2022 № 13- 28-0.222-275/2-22 коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь) за 2021 рік становив 1,1.

З урахуванням наведеного, проіндексований розмір нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, який був погоджений сторонами при укладенні Договору, у 2022 році становив 1410934,45 грн. (1282667,68 грн.*1,1).

Виходячи із 3% річної ставки орендної плати за землю, що передбачена пунктом 10 Договору, розмір річної орендної плати у 2022 році складав 42328,03 грн.

Таким чином, департамент, керуючись пунктом 27 Договору, в односторонньому порядку переглянув розмір плати за землю шляхом його збільшення на відповідний коефіцієнт індексації за 2021 рік, про що відповідачу 16.03.2022 було надіслано повідомлення № 30.01-12/499 про перегляд плати в односторонньому порядку. Отже, розмір місячної орендної плати у 2022 році становить 3527,34 грн./міс. (1410934,45 грн.*3%/12).

Згідно з даними Держгеокадастру у 2022 році коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки склав 1,15. В свою чергу, відповідно до витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки станом 30.01.2023 остання становить 1622570,88 грн.

Таким чином, департамент, керуючись пунктом 27 Договору, в односторонньому порядку переглянув розмір плати за землю шляхом його збільшення на відповідний коефіцієнт індексації за 2022 рік, про що відповідачу 16.02.2023 було надіслано повідомлення № 30.01-12/323 про перегляд плати в односторонньому порядку. Отже, розмір місячної орендної плати з січня 2023 року (в т.ч. на підставі пункту 30 договору) становить 4056,43 грн./міс.

З урахуванням вищенаведеного, розмір орендної плати повинен сплачуватись відповідно до нормативно-грошової оцінки, чинної на день справляння податків, що відповідачем не було здійснено.

Отже, відповідач не виконував належним чином зобов`язання щодо сплати орендної плати. Відповідачем систематично в повному обсязі не сплачувались орендні платежі відповідно до умов Договору.

Так, Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області розглянуто цивільну справу № 308/5695/21 за позовом Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі згідно з Договором за період з жовтня 2018 року по березень 2021 року та прийнято рішення від 19.07.2021, яким задоволено вказану позовну заяву у повному обсязі.

Однак, відповідач і надалі не виконував належним чином зобов`язання щодо своєчасності сплати орендної плати згідно з умовами Договору, зокрема, пунктом 11 Договору.

Пунктом 14 Договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, у 10-ти денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором, а також справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Так, у зв`язку із систематичним невиконанням зобов`язання зі сплати орендної плати у визначені Договором строки, що підтверджено рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2021 у справі № 308/5695/21, позивачем відповідно до пункту 14 Договору нараховано штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати за несплату орендної плати за січень 2021 року в сумі 38480,04 грн .

Крім цього, позивачем нараховано штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати за несплату орендної плати за липень 2023 року в сумі 48677,16 грн. відповідно до пункту 14 Договору у зв`язку з систематичним невнесенням орендної плати у строки, визначені Договором.

Загальна сума штрафу становить 87157,20 грн. (вісімдесят сім тисяч сто п`ятдесят сім гривень 20 коп.).

Також звернули увагу суду, що строк дії Договору сплив 30.10.2023. Земельну ділянку площею 0,1288 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :10:001:0297), що була об`єктом Договору, Орендарі повернули Орендодавцеві згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки від 03.05.2024. 13.05.2024 здійснено державну реєстрацію припинення права оренди вказаної земельної ділянки згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки штрафні санкції станом на дату подання позову відповідачами не сплачена, департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради змушений звернутись до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати в примусовому порядку.

25.11.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачі просили застосувати строки позовної давності до заявлених позовних вимог та у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування поданого відзиву зазначили, що умовами договору оренди землі від 30.10.2018 було передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі та становить 38 480,03 грн. на рік (п. 10 договору).

Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 3 206, 67 грн., але протягом 60 днів з моменту вручення податкового повідомлення має бути сплачена у розмірі, визначеному пунктом 10 договору.

30.10.2023 року вищевказаний договір оренди землі №2018 припинив свою дію.

Зазначили, що на момент припинення такого договору у позивача не було до відповідачів жодних претензій шодо умов його виконання.

При цьому вказують, що як вбачається з долучених позивачем до позовної заяви додатків, після припинення строку дії вищевказаного договору останнім почали надсилатися відповідачам незрозумілі претензії щодо сплати штрафних санкцій та неустойок за порушення умов вищевказаного договору.

З таких претензій та змісту позовної заяви вбачається, що позивачем застосовано до відповідачів штрафні санкції через несвоєчасну сплату орендної плати по вищевказаному договору за січень 2021 року та за липень 2023 року.

03.05.2024 позивачем було надано нам кінцеву вимогу по договору оренди землі №2018 від 30.10.2018 року, в якій ним вимагалося:

- сплатити неустойку за несвоєчасне повернення земельної ділянки за актом прийому-передачі до 03.05.2024 року;

- здійснити заходи для повернення об`єкта оренди у порядку визначеному чинним законодавством.

Разом з тим, до такої вимоги було долучено акт прийому-передачі від 03.05.2024.

Жодних інших вимог щодо сплати штрафних санкцій чи будь-яких інших платежів не висувалося.

Зазначили, що завжди сумлінно виконували свої обов`язки по вищевказаному договору та з відповідальністю ставилися до дотримання його умов, а тому дізнавшись про наявність несплаченої неустойки за несвоєчасне повернення об`єкту оренди, здійснили її повну оплату, що підтверджується квитанцією від 18.10.2024.

Також зазначають, що відповідачами було підписано і акт прийому-передачі (повернення) від 03.05.2024 року, який в свою чергу підтверджував відсутність жодних претензій сторін вищевказаного договору одна до одної.

У зв`язку з цим, вважають вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Крім цього звертають увагу, що для застосування штрафних санкцій, передбачених п. 14 договору, позивач повинен встановити факт несвоєчасної сплати орендної плати по договору.

Проте стверджують, що позивачем жодним належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом не доведено факту невчасної сплати відповідачем орендної плати по вищевказаному договору оренди землі за січень 2021 року та за липень 2023 року.

В той же час зазначили, що відповідачами завжди вносилася орендна плата в межах строків, визначених п. 11 даного договору.

В той же час, умовою застосування штрафних санкцій згідно п. 14 договору є саме несплата орендної плати у строки, визначені договором, при цьому як зазначає позивач у своєму позові, орендна плата сплачувалися, однак деколи без врахування індексації, що виключає можливість застосування до відповідачів штрафних санкцій, передбачених даним пунктом договору.

З цього слід дійти висновку, що жодних підстав для застосування до відповідачів штрафних санкцій, передбачених п. 14 договору немає.

Крім зазначених вище підстав для відмови в позові позивачу, звернули увагу суду також і на те, що позивачем подано даний позов з пропуском строку позовної давності.

Позивач в позовній заяві посилається на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2021 року по справі №308/5695/21, яким позов департамента міського господарства Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено повністю та стягнуто з останніх заборгованість по орендній платі згідно з договором за період з жовтня 2018 року по березень 2021 року.

Таким чином, позивач уже як мінімум з липня 2021 року був обізнаний про факт неповної сплати орендної плати за січень 2021 року і мав можливість звернутися до суду із відповідною позовною заявою про стягнення штрафної санкції у порядку п. 14 даного договору. Це підтверджується зазначеним судовим рішенням, у якому розглядалася заборгованість за той самий період і за тим самим договором.

Крім цього, про неповну сплату орендної плати як у січні 2021 року, так і в липні 2023 року позивачу було достеменно відомо в ті самі місяці, оскільки він будучи юридичною особою повинен здійснювати моніторинг стану своїх майнових прав, що в свою чергу підтверджується і долученим до матеріалів даної справи розрахунком.

Отже, з моменту коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення, на його думку, прав пройшло більше 1 року, а тому, відповідачі заявили прохання до суду про застосування строків позовної давності до заявлених позивачем позовних вимог про стягнення штрафних санкцій.

Додатково зазначили, що з огляду на те, що на момент виникнення спірних правовідносин в Україні спочатку було запроваджено карантинні обмеження, а згодом введено воєнний стан, задоволення вимог про стягнення штрафних санкцій у даному випадку призведе до несправедливо непропорційного тягаря для відповідачів. Тому вважають, що існують усі підстави, передбачені ч. 3 ст. 551 ЦК України для зменшення розміру штрафних санкцій за рішенням суду.

28.11.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що за узгодженими сторонами істотними умовами Договору оренди землі від 30.10.2018 № 2018 (пункт 30) передбачено, що Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою.

Так, згідно з пунктом 10 Договору орендна плата вноситься Орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі і становить 38480,03 грн. на рік розмір річної орендної плати у 2018 році.

Відповідно до пункту 11 Договору орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 3206,67 грн. (розмір плату у 2018 році), але протягом 60 днів з моменту вручення податкового повідомлення (у поточному році) має бути сплачена у розмірі, визначеному пунктом 10 Договору.

Тобто Орендар згідно з умовами Договору зобов`язаний вносити оренду плату або щомісяця у розмірі 3206,67 грн. протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, або річну орендну плату у розмірі 38480,03 грн. протягом 60 днів з моменту вручення податкового повідомлення один раз на рік.

Також позивач наголосив, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань за договором оренди землі Департамент звертався до суду з позовною заявою від 22.04.2021 про стягнення заборгованості по орендній платі за період з жовтня 2018 року по березень 2021 року.

Так, Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області розглянуто цивільну справу № 308/5695/21 та прийнято рішення від 19.07.2021, яким задоволено вказану позовну заяву у повному обсязі.

Крім цього, до закінчення строку дії Договору Департаментом неодноразово направлялись відповідачам претензії про погашення заборгованості по орендній платі, серед них претензії від 01.04.2021 № 32.01-13/26, від 15.11.2021 № 32.01-13/252, від 13.06.2022 № 30.01-13/201.

Щодо застосування строків позовної давності, зазначили, що враховуючи карантинні обмеження і введення на території України воєнного стану, строки позовної давності продовжувались та зупинялись, отже, відповідно до норм Цивільного кодексу України позовна давність на даний момент не застосовується. Вважають, що Департаментом правомірно заявлено вимогу про стягнення штрафів за січень 2021 року та липень 2023 року.

Щодо можливості зменшення розміру штрафних санкцій зазначили, що право суду зменшувати розмір штрафних санкцій передбачене частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України. Так, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Приймаючи рішення про зменшення штрафу, суд також повинен виходити із того, що одним із завдань, передбачених статтею 230 Цивільного кодексу України, санкцій за порушення грошового зобов`язання є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань.

Водночас, в даному випадку відповідачем жодним чином не обґрунтовано винятковість обставин, які стали приводом порушення зобов`язання зі своєчасної оплати по договору.

Враховуючи викладене, вважають, що зменшення розміру штрафних санкцій нівелюватиме саме значення штрафу як відповідальності за порушення грошового зобов`язання, що має на меті захист прав та інтересів кредитора у зв`язку з порушенням його права на своєчасне (відповідно до строків, передбачених договором) отримання грошових коштів за надані ним послуги.

З урахуванням наведених обставин щодо порушень відповідачами умов Договору вважають, що стягнення штрафу в загальному розмірі 87 157,20 грн. є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання взятих на себе відповідачами зобов`язань.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

23.12.2024 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача зазначив, що виходячи з аналізу п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України можна дійти висновку, що строки позовної давності, які сплили на момент дії карантину і через його запровадження були продовженні, закінчилися 30.06.2023 року день відміни карантину.

У даному випадку строк позовної давності щодо заявленої вимоги про стягнення штрафних санкцій за січень 2021 року сплив у січні 2022 року, тобто на момент дії карантину.

У зв`язку з цим, якщо керуватися п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України останнім днем строку на звернення позивача з вимогою про стягнення штрафних санкцій за січень 2021 року є день відміни карантину - 30.06.2023 року.

Однак, позивач з даним позовом звернувся до суду тільки 19.09.2024 року, тим самим пропустивши строк позовної давності більше ніж на рік.

Таким чином, в даному випадку продовження строків позовної давності на підставі п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України не призвело до їх не пропущення.

Що ж стосується п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України то ним передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Ураховуючи те, що останній день перебігу процесуального строку на звернення до суду з позовом у цій справі припав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання такого строку позивачем за умови надання ним до суду заяви про поновлення строку позовної давності та належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду з позовом, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення строку позовної давності.

У матеріалах цієї справи відсутні як заява позивача про поновлення строку позовної давності, так і будь-які докази поважності причин його пропуску, а тому запровадження воєнного стану в даному випадку не зумовлює зупинення строку позовної давності.

У зв`язку з цим, в даному випадку твердження позивача про відсутність підстав для застосування строків позовної давності є необґрунтованим та такими, що суперечить практиці Великої Палати Верховного Суду, а тому не може бути враховане при прийнятті рішення в даній справі.

В зв`язку з чим просив застосувати строки позовної давності до заявлених вимог та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

30.12.2024 на адресу суду надійшли додаткові пояснення по справі, у яких представник позивача зазначила, що відповідно до діючих норм Цивільного кодексу України позовна давність на даний момент не застосовується. Департаментом правомірно заявлено вимогу про стягнення штрафів за січень 2021 року та липень 2023 року.

Наголосила, що Департаментом міської інфраструктури не пропущено жодних процесуальних строків та строків позовної давності, у зв`язку з чим відсутня необхідність звертатись до суду із заявами про їх поновлення, а також надавати відповідні докази.

Враховуючи наведене вище Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що не спростовані відповідачами, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

У судове засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві, після оголошення перерви в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, також у вказаній заяві додатково зазначила, що порядок та умови застосування штрафних санкцій врегульовані укладеним договором оренди землі від 30.10.2018 № 2018, форма якого відповідає типовій формі договору, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (зі змінами).

Умови вказаного договору відповідали волі сторін, оскільки такий був підписаний в добровільному порядку і в подальшому ніким не оспорювався, а відтак, в силу норм законодавства, є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 14 Договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, у 10-ти денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором, а також справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Наголосила, що чинним законодавством та локальними нормативними актами не передбачено видання Департаментом окремих організаційно-розпорядчих актів про застосування штрафних санкцій до боржників, зокрема, накладення штрафу за невиконання договірних зобов`язань.

Департаментом надіслано відповідачам низку претензій та повідомлень про необхідність погашення заборгованості, необхідність сплати накладених штрафів, а також про обов`язок орендарів повернути земельну ділянку після закінчення строку дії договору оренди землі.

Вказані претензії та листи з доказами їх надіслання відповідачам долучені до матеріалів справи, зокрема:

- претензія від 20.11.2023 № 30.01-17/518, яка містить вимогу сплатити штраф у сумі 48 677,16 грн. (з відміткою про вручення особисто ОСОБА_1 25.11.2023);

- претензія від 24.11.2023 № 24.01-13/563, яка містить вимогу сплатити штраф у сумі 38 480,04 грн. (з відміткою про вручення особисто ОСОБА_1 16.12.2023).

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві та письмових поясненнях, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Також зазначив, що його довіритель сплатив повну вартість орендної плати за весь період користування земельною ділянкою по договору оренди землі від 30.10.2018 №2018. При цьому всі вимоги, які ставились позивачем на момент припинення договору та підписання акту прийому-передачі земельної ділянки, були визначені у вимозі від 03.05.2024, яку відповідачі виконали, таким чином відповідачі виконали вимоги договору належним чином та в повному обсязі.

Крім того вважає, що позивач не довів несвоєчасність сплати орендної плати відповідачами у січні 2021 та липні 2023, оскільки відповідачі жодного разу не порушили умови щодо строку сплати орендної плати, оскільки завжди сплачували орендну плату в межах 60 днів з моменту вручення податкового повідомлення.

У випадку, якщо суд дійде до висновку про підставність позовних вимог, просив застосувати до позову строки позовної давності.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що 30.10.2018 між департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (17.11.2021 змінено найменування на департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради) (далі Орендодавець) та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (далі Орендарі) було укладено договір оренди землі № 2018 площею 0,1288 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :10:001:0297) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку строком до 30.10.2023.

Даний договір укладено на підставі рішення XXVIII сесії Ужгородської міської ради VІI скликання від 30.10.2018 № 1303.

27.11.2018 право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Зазначають, що згідно з пунктом 10 Договору орендна плата вноситься Орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі і становить 38 480,03 гри. на рік.

Відповідно до пункту 11 Договору орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 3 206,67 грн., але протягом 60 днів з моменту вручення податкового повідомлення (у поточному році) має бути сплачена у розмірі, визначеному пунктом 10 Договору.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності здійснюються з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Розмір орендної плати переглядається щороку у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни нормативно-грошової оцінки землі, розмірів земельного податку, зміні ставок орендної плати, підвищення цін та тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; інших випадках, передбачених законом (п. 10,11, 12, 13 Договору).

Згідно з пунктом 27 договору оренди землі встановлено право орендодавця в односторонньому порядку вносити зміни до даного договору при зміні розміру нормативної грошової оцінки землі, коефіцієнтів інфляції (визначених у відповідності до вимог чинного законодавства) ставок земельного податку та ставок орендної плати відповідно до змін чинного законодавства шляхом надсилання відповідних повідомлень та вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За змістом пункту 30 договору оренди землі орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Відповідно до пункту 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2018 рік становила 1282667,68 грн. згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.09.2018 № 1209 та розрахунком розміру орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 , оцінка якої проведена 19.09.2018.

Виходячи із 3% річної ставки орендної плати за землю, яка передбачена пунктом 10 Договору, розмір річної орендної плати у 2018 році складав 38480,03 грн. Отже, розмір місячної орендної плати у 2018 році становив 3206,67 грн./міс. (1282667,68 грн.*3%/12).

Згідно з даними Державної служби статистики України та відповідно до листа Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 06.01.2021 № 22- 28-0.222-171/2-21 коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь) за 2018, 2019 та 2020 роки становив 1,0.

Отже, станом на 2021 рік лишились незмінними нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка становила 1282667,68 грн., та розмір місячної орендної плати, який складав 3206,67 грн./міс.

Згідно з даними Державної служби статистики України та відповідно до листа Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2022 № 13- 28-0.222-275/2-22 коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь) за 2021 рік становив 1,1.

З урахуванням наведеного, проіндексований розмір нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, який був погоджений сторонами при укладенні Договору, у 2022 році становив 1410934,45 грн. (1282667,68 грн.*1,1).

Виходячи із 3% річної ставки орендної плати за землю, що передбачена пунктом 10 Договору, розмір річної орендної плати у 2022 році складав 42328,03 грн.

Позивачем на підставі пункту 27 Договору, в односторонньому порядку переглянуто розмір плати за землю шляхом його збільшення на відповідний коефіцієнт індексації за 2021 рік, про що відповідачу 16.03.2022 було надіслано повідомлення № 30.01-12/499 про перегляд плати в односторонньому порядку. Отже, розмір місячної орендної плати у 2022 році становить 3527,34 грн./міс. (1410934,45 грн.*3%/12).

Згідно з даними Держгеокадастру у 2022 році коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки склав 1,15. В свою чергу, відповідно до витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки станом 30.01.2023 остання становить 1622570,88 грн.

Позивачем на підставі пункту 27 Договору, в односторонньому порядку переглянуто розмір плати за землю шляхом його збільшення на відповідний коефіцієнт індексації за 2022 рік, про що відповідачу 16.02.2023 було надіслано повідомлення № 30.01-12/323 про перегляд плати в односторонньому порядку. Отже, розмір місячної орендної плати з січня 2023 року (в т.ч. на підставі пункту 30 договору) становив 4056,43 грн./міс.

19.07.2021 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області розглянуто цивільну справу № 308/5695/21 за позовом Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі згідно з Договором за період з жовтня 2018 року по березень 2021 року та прийнято рішення, яким вказану позовну заяву задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради заборгованість за договором оренди земельної ділянки від 30.10.2018 №1303 у сумі 31 996,79 грн.

Вказаним рішенням встановлено неналежне виконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 умов договору оренди землі від 30.10.2018 щодо сплати орендної плати, внаслідок чого у період з грудня 2019 по березень 2021 виникла заборгованість в сумі 31 996,79 грн.

Пунктом 14 Договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, у 10-ти денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором, а також справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

На виконання зазначеного позивачем відповідно до пункту 14 Договору нараховано штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати за несплату орендної плати за січень 2021 року в сумі 38480,04 грн .

Крім цього, позивачем нараховано штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати за несплату орендної плати за липень 2023 року в сумі 48677,16 грн. відповідно до пункту 14 Договору у зв`язку з систематичним невнесенням орендної плати у строки, визначені Договором.

Департаментом надіслано відповідачам низку претензій та повідомлень про необхідність погашення заборгованості, необхідність сплати накладених штрафів, а також про обов`язок орендарів повернути земельну ділянку після закінчення строку дії договору оренди землі.

Вказані претензії та листи з доказами їх надіслання відповідачам долучені до матеріалів справи, зокрема:

- претензія від 01.04.2021 №32.01-13/26 про погашення заборгованості по орендній платі, яка станом на 22.04.2022 складала 15 845,34 грн.;

- претензія від 15.11.2021 №32.01-13/252 про погашення заборгованості по орендній платі, яка станом на 02.11.2021 складала 37 004,69 грн.;

- претензія від 13.06.2022 №30.01-13/201 про погашення заборгованості по орендній платі, яка станом на 25.03.2021 складала 31 996,79 грн.;

- лист за №30.01-12/3047 від 17.11.2023 «Про регулювання земельних відносин», згідно з яким відповідачів повідомлено про закінчення строку дії договору оренди та про наявність заборгованості з орендної плати, яка станом на листопад 2023 року становила 16 522,15 грн;

- претензія від 20.11.2023 № 30.01-17/518 про погашення заборгованості по орендній платі, яка станом на 01.11.2023 становила 12 596,57 та сплати штрафу у сумі 48 677,16 грн.;

- претензія від 24.11.2023 № 24.01-13/563 про сплату штрафу у сумі 38 480,04 грн.;

- претензія від 29.01.2024 №24.01-13/41 про сплату боргу та неустойки у розмірі 20 412,58 грн.

30.10.2023 строк дії Договору оренди землі від 30.10.2018 №2018 сплив. Земельну ділянку площею 0,1288 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :10:001:0297), що була об`єктом Договору, Орендарі повернули Орендодавцеві згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки від 03.05.2024. 13.05.2024 здійснено державну реєстрацію припинення права оренди вказаної земельної ділянки, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки №395090190 від 16.09.2024.

Відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання щодо сплати орендної плати та орендні платежі вчасно не сплачували, у зв`язку з чим згідно з розрахунком заборгованості по орендній платі та нарахованій неустойці станом на 03.05.2024 у них виникла заборгованість за договором у виді неустойки в розмірі 36 812,21 грн. та штрафу у сумі 87 157,20 грн. вказана сума штрафу заявлена до стягнення.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з приписами статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено перелік істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (частини перша та друга статті 21 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з п. в ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Аналогічного змісту норма передбачена ст. 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга`статті 549 Цивільного кодексу України)

Пунктом 14 Договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, у 10-ти денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором, а також справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Так, за змістом статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України).

Законодавець у частині першій статті 614 Цивільного кодексу України визначив, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Правові наслідки порушення умов договору оренди землі визначені відповідними нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про оренду землі».

У питанні відповідальності сторін за невиконання зобов`язань за Договором норми статті 34 Закону України «Про оренду землі» відсилають до інших 'законодавчих актів України та умов договору.

Невиконання наймачем передбаченого частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов Договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання за договором оренди землі від 30.10.2019 №2018, що виявилося у невнесенні орендної плати у строки, визначені договором, внаслідок чого позивачем нараховано штрафні санкції, що підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідач не спростував, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Щодо посилань відповідачів про те, що позивачем жодним належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом не доведено факту невчасної сплати орендної плати, оскільки відповідачі жодного разу не порушили умови щодо строку сплати орендної плати, оскільки завжди сплачували орендну плату в межах 60 днів з моменту вручення податкового повідомлення суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 10 Договору оренди землі від 30.10.2018 №2018 орендна плата вноситься Орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі і становить 38 480,03 гри. на рік.

Відповідно до пункту 11 Договору орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 3 206,67 грн., але протягом 60 днів з моменту вручення податкового повідомлення (у поточному році) має бути сплачена у розмірі, визначеному пунктом 10 Договору.

З аналізу вищевказаних пунктів договору вбачається, що орендар згідно з умовами Договору зобов`язаний був вносити оренду плату або щомісяця у розмірі 3206,67 грн. протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, або річну орендну плату у розмірі 38480,03 грн. протягом 60 днів з моменту вручення податкового повідомлення один раз на рік.

Пунктом 14 Договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, у 10-ти денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором, а також справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Дослідивши розрахунок заборгованості по орендній платі та нарахованій неустойці за період з жовтня 2018 по травень 2024 суд констатує, що орендарями неналежно виконувались умови договору щодо своєчасної сплати орендної плати.

Так, з жовтня 2018 по лютий 2019 орендна плата не вносилась взагалі, сума заборгованості станом на лютий 2019 становила 13 033,56,

за березень 2019 сплачено 82,81 грн., сума заборгованості 16 157,42 грн.,

за квітень-липень 2019 внесено по 5 000,00 грн., сума заборгованості станом на липень 2019 становила 8 984,10 грн.,

за серпень 2019 сплачено 3 400 грн., заборгованість 8 790,77 грн.,

за вересень 2019 сплачено 3 300 грн., заборгованість 8 697,44 грн.,

за жовтень 2019 сплачено 4 600 грн., заборгованість 7 304,11 грн.,

за листопад 2019 сплачено 8 200 грн., заборгованість 2 310,78 грн.,

за грудень 2019 сплачено 3 320 грн., заборгованість 2 196,74 грн.,

за січень-травень 2020 орендна плата не вносилась, сума заборгованості станом на травень 2020 становила 15 023,42 грн.,

за червень 2020 сплачено 3 300 грн., заборгованість 14 930,09 грн.,

за липень-серпень 2020 сплачено по 7 000 грн., сума заборгованості станом на серпень 7 343,43 грн.,

за вересень-жовтень 2020 орендна плата не вносилась, сума заборгованості станом на жовтень 2020 становила 13 756,77 грн.,

за листопад 2020 сплачено 1 000 грн., заборгованість 15 963,44 грн.,

за грудень 2020 лютий 2021 орендна плата не вносилась, сума заборгованості станом на лютий 2021 становила 25 583,45 грн., 01.03.2021 позивачем нараховано штраф у розмірі 38 480,04 грн.,

за березень 2021 сплачено 3 486,75 грн., заборгованість 25 303,37 грн.,

за квітень 2021 сплачено 2 000,00 грн., заборгованість 26 510,04 грн.,

за травень-липень 2021 орендна плата не вносилась, сума заборгованості станом на липень 2021 становила 36 130,05 грн.,

за серпень 2021 сплачено 15 545 грн., заборгованість 23 791,72 грн.,

за вересень-жовтень 2021 орендна плата не вносилась, сума заборгованості станом на жовтень 2021 становила 30 205,06 грн.,

за листопад 2021 сплачено 34 266,79 грн., переплата становила 855,06 грн.,

за грудень 2021 сплачено 1 545 грн., заборгованість 23 791,72 грн.,

за січень-травень 2022 орендна плата не вносилась, сума заборгованості станом на травень 2022 становила 18 472,85 грн.,

за червень 2022 сплачено 3 000 грн., заборгованість 19 000,19 грн.,

за липень 2022 орендна плата не вносилась, сума заборгованості станом на липень 2022 становила 22 527,53 грн.,

за серпень 2022 сплачено 2 000 грн., заборгованість 24 054,87 грн.,

за вересень-жовтень 2022 орендна плата не вносилась, сума заборгованості станом на жовтень 2022 становила 31 109,55 грн.,

за листопад 2022 сплачено 5 000 грн., заборгованість 29 636,89 грн.,

за грудень 2022 трьома платежами сплачено 51 567,85 грн., переплата становила 18 403,62 грн.,

за січень 2023 сплачено 5 507,68 грн., переплата становила 19 854,87 грн.,

за лютий-травень 2023 орендна плата не вносилась, сума переплати станом на травень 2023 становила 3 629,15 грн.,

за червень-серпень 2023 орендна плата не вносилась, сума заборгованості станом на серпень 2023 становила 8 540,14 грн., 01.09.2023 позивачем нараховано штраф у розмірі 48 677,16 грн.,

за вересень-жовтень 2023 орендна плата не вносилась, сума заборгованості станом на жовтень 2023 становила 16 783,85 грн.

Також вказаним розрахунком спростовуються твердження відповідачів щодо оплати ними орендної плати протягом 60 днів після отримання податкового повідомлення, оскільки підтвердження такої сплати розрахунок не містить, відповідачами вказаний розрахунок не спростовано, та не надано суду доказів на підтвердження протилежного, в тому числі не надано ні податкових повідомлень про необхідність сплатити річну орендну плату, ні квитанцій про таку сплату.

Щодо можливості зменшення розміру штрафних санкцій суд зазначає наступне.

Право суду зменшувати розмір штрафних санкцій передбачене частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України. Так, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

Водночас, норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких судом може бути зменшено штрафні санкції, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності та з дотриманням принципів розумності, справедливості та пропорційності.

За змістом зазначених норм, які суд вважає за можливе застосувати під час розгляду питання щодо можливості зменшення нарахованих відповідачу штрафу та пені, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної суми таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Таким чином, аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми неустойки пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам.

Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, які регулюють можливість зменшення судом нарахованих штрафних санкцій, у тому числі статті 551 Цивільного кодексу України, неодноразово послідовно викладався Верховним Судом у постановах, зокрема, але не виключно, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 14.01.2020 у справі № 911/873/19, від 10.02.2020 у справі № 910/1175/19, від 19.02.2020 у справі № 910/1303/19, від 26.02.2020 у справі № 925/605/18, від 17.03.2020 № 925/597/19, від 18.06.2020 у справі № 904/3491/19 від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20.

Зменшення заявлених санкцій, які нараховуються за неналежне виконання стороною свої зобов`язань, кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно зі статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення штрафу, суд також повинен виходити із того, що одним із завдань, передбачених статтею 230 Цивільного кодексу України, санкцій за порушення грошового зобов`язання є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань.

Отже, суд констатує, що відповідачами належними і допустимими доказами не обґрунтовано винятковість обставин, які стали приводом порушення зобов`язання зі своєчасної оплати по договору оренди землі від 30.11.2018 №2018 та вважає, що з урахуванням наведених обставин щодо порушень відповідачами умов Договору, стягнення штрафу в загальному розмірі 87 157,20 грн. є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання взятих на себе відповідачами зобов`язань.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування до позовних вимог строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Пунктом 1 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому, згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (зі змінами) на всій території України з 12.03.2020 встановлено карантин, який відмінено 30.06.2023 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651.

Крім цього, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджений Законом № 2102-IX від 24.02.2022) передбачено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та є дійсним і станом на день подання цієї позовної заяви.

Тобто, починаючи з 12 березня 2020 року строки позовної давності, які не закінчились на вказану дату, а їх закінчення припадало на строк дії карантину чи воєнного стану продовжувались на строк дії вказаного карантину (правового режиму воєнного стану), а 30.01.2024 зупинились.

Отже у суду відсутні підстави застосувати наслідки спливу строку позовної давності до даних позовних вимог, оскільки позивачем не пропущено строк позовної давності, визначений чинним законодавством, так як останній автоматично було продовжено на час дії карантину та воєнного стану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради штраф за несвоєчасну сплату орендної плати в сумі 87 157,20 грн. (вісімдесят сім тисяч сто п`ятдесят сім гривень 20 копійок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони у справі:

Позивач: Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради, , адреса: 88000, м.Ужгород, пл.Поштова, 3;

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 ;

Представник відповідача: адвокат Пайда Марк Іванович, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №21/2872 від 08.09.2021, видане Радою адвокатів Закарпатської області на підставі рішення №152 від 07.09.2021 та ордеру на надання правничої допомоги серії АО №1137060.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Суддя І.О. Шепетко