Справа № 604/502/25
Провадження № 2/604/312/25
28 липня 2025 року селище Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Сташківа Н.Б.,
за участю: секретаря судового засідання Крупи А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в селищі Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 25 жовтня 2022 року.
Позивач вказує, що сторони припинили шлюбні відносини, вони перестали вести спільне господарство, від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, проти примирення вона заперечує. Враховуючи вищенаведене, позивачка просить шлюб розірвати.
Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом.
Позивач в судове засідання не з`явилась, в поданій до суду позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти винесення у справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За згодою позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 25 жовтня 2022 року Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб 25 жовтня 2022 року, про що складено відповідний актовий запис №105, місце державної реєстрації: Підволочиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 .
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24 квітня 2024 року, сторони у даній справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами не склались, вони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинено. Позивач підтримала заявлені позовні вимоги, про що свідчить її заява. Відповідач проти заявленого позову про розірвання шлюбу у встановленому законом порядку не заперечив.
За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.
Позовні вимоги про поділ майна подружжя чи визначення місця проживання дитини у даній справі сторони не заявляли.
З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно положень ст.141 ЦПК України.
На підставі ст.ст.24, 56, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 27, 28, 77-81, 112, 113, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який 25 жовтня 2022 року було зареєстровано у Підволочиському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №105.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.Б. Сташків