Справа № 561/858/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року с-ще Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.,

за участю секретаря Савич Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Зарічне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

07 липня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» через свого представника Тараненка А.І. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 33716,50 грн, судовий збір та 7000,00 грн витрат на правничу допомогу.

На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» електронного договору від 16 березня 2021 року № 553985529 відповідач отримав кредит в сумі 9500,00 грн строком на 30 днів дисконтного періоду зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 1,7% на добу. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість в сумі 33716,50 грн, яку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з додатковими угодами до нього відступило для ТОВ «Таліон Плюс», яке на підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року відступило для ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яке 04 червня 2025 року на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю відступило позивачу. Станом на день звернення до суду ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 33716,50 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 14 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву. Копію ухвали відповідач отримав 18 липня 2025 року (а.с.108).

Відзиву відповідач не подав.

Дослідивши подані докази, суд уважає, що позов необхідно задовольнити частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 16 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 553985529, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 9500,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за процентною ставкою 1,7 % в день строком на 30 днів дисконтного періоду.

Надходження кредитних коштів на належну відповідачу банківську платіжну картку № НОМЕР_1 у вищевказаному розмірі підтверджується довідками АТ КБ"Приватбанк" від 23.07.2025 а також банківською випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 (а.с.112-113), які витребовувалися судом за клопотанням позивача.

Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV678KS (а.с.92). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Підписавши 16 березня 2021 року договір № 553985529 ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі (п.1.1. договору).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переходило неодноразово. Зокрема ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з додатковими угодами до нього відступило для ТОВ «Таліон Плюс» (а.с.37-49), яке на підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року відступило для ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (а.с.28-30), яке 04 червня 2025 року на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю відступило позивачу (а.с.20-23).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 06 березня 2021 року № виконаного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.10) вбачається, що розрахунок заборгованості відповідачу проведено за проміжок часу з 16 березня 2021 року по 18 травня 2021 року.

Проте в п. 1.2 договору № 553985529 від 16 березня 2021 року записано, що на момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання першого траншу.

В п. 1.3. договору вказано, що сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.

Доказів оплати всіх фактично нарахованих процентів, як і доказів активації позичальником функції продовження строку дисконтного періоду позивачем не надано, а тому нараховувати проценти поза межами 30 денного строку договору є порушенням ст. 526 ЦК України та існуючої домовленості сторін.

Такий же тридцятиденний строк кредитування установлений і в паспорті споживчого кредиту продукту "Смарт" до договору № 553985529 від 16 березня 2021 року (а.с.89).

Згідно із ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Відповідно до правової позиці Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання.

Згідно графіка розрахунків, викладеного в Додатку № 1 до договору № 553985529 від 16 березня 2021 року, заборгованість відповідача за тридцять днів строку кредитування складає 14345,00 грн, з яких 4845,00 грн проценти та 9500,00 грн сума кредиту (а.с.92). З таким розрахунком погоджується суд, оскільки такий розрахунок проведено сторонами, відповідає договору, закону і дійсній домовленості сторін

Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні жодному з попередніх кредиторів відповідачем не надано, а тому позов саме у такому розмірі слід задовольнити.

Пред`являючи позов, позивач поніс 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору (а.с.58).

Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 42,55 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 1030,56 грн судового збору (2422,40 42,55% = 1030,73).

Розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує правила ч. 4 ст. 137 ЦПК України, згідно яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Такі послуги адвоката, як складання позовної заяви, вартістю 5000,00 грн, вивчення матеріалів справи, вартістю 1000 грн, підготовка адвокатського запиту, вартістю 500,00 грн, підготовка клопотання, вартістю 500,00 грн (а.с.95) є очевидно завищеними та підлягають зменшенню, адже виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та були не складними.

Виходячи з критеріїв обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також принципу розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача повинен становити 1000,00 грн.

На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, 1079 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263 265, 273 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № від 16 березня 2021 року у розмірі 14345,00 грн (Чотирнадцять тисяч триста сорок п`ять гривень)

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 1030,73 грн (Одна тисяча тридцять гривень сімдесят три копійки) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» та 1000,00 грн (Одна тисяча гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», 01024, м. Київ, Рогнідинська, 4А офіс 10, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: Р.В. Світличний