Справа № 402/953/16-ц
Провадження № 2-з/385/12/25
У Х В А Л А

05.08.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Венгрина М. В.

секретар судового засідання Шевченко Л. О.

за участі:

представників позивачки ОСОБА_1 за первісним позовом ОСОБА_2

адвокатки Журавель І. В.

представника відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за первісним позовом адвоката Мелєзгінова Ю. В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні при розгляді цивільної справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Благовіщенської міської ради Кіровоградської області та ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ 1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та Благовіщенська районна державна адміністрація Кіровоградської області в особі сектору з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців про визнання протиправними та скасування рішень, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права на земельну ділянку та витребування майна від набувача у комунальну власність та відновлення стану земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та Благовіщенської міської ради Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держгеокадастру в Благовіщенському районі Кіровоградської області, про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності на земельну ділянку, клопотання про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні суду перебуває дана цивільна справа.

04.08.2025 адвокатка Журавель І. В. звернулась до суду з заявою про забезпечення доказів, в якій в порядку ст. 116 ЦПК України просила суд забезпечити доказ у спосіб огляду його за місцезнаходженням, а саме огляд: заїзду загального користування з боку АДРЕСА_1 до домоволодінь по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ; земельної ділянки кадастровий номер :06:000:0001 по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 ; частини земельної ділянки наділеної ОСОБА_1 рішенням виконкому Ульяновської міської ради № 24 від 23.02.1995; земельної ділянки кадастровий номер :06:00:0296 площею 0,0342 га в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 ; залучити до огляду спеціаліста по земельних ресурсах Благовіщенскьої міської територіальної громади з сертифікованими приладами для здійснення замірів; здійснтиити відповідні заміри та скласти протокол огляду з відповідними планами, кресленнями; здійснити відео, звукозапис та використати для звірення під час огляду зазначені матеріали справи. Забезпечення доказів необхідне для доказування обставин накладання земельної ділянки кадастровий номер :06:00:0296 на частину заїзду загального користування з боку АДРЕСА_1 до будинковолодінь по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 та на частину земельної ділянки наділеної ОСОБА_1 рішенням від 23.02.1995 однак наданої у власність ОСОБА_7 ; відсутність накладання земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0001 по АДРЕСА_2 на будь які земельні ділянки; протяжність заїзду загального користування.

В судовому засіданні адвокатка Журавель І. В. та інший представник позивачки за первісним позовом ОСОБА_2 заяву підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідачів первісним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвокат Мелєзгінов Ю. В. вжав за можливе задоволити клопотання, але при цьому провести огляд також і ділянок позивачів із залученням ліцензованої геодезичної організації.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали заяви про забезпечення доказів, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 3 ст. 116 ЦПК України).

Згідно ч. 1-3 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Згідно вимог п. 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Забезпечення доказів це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як доказів при розгляді та вирішенні цивільних справ у суді. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкодженні, витратити свою доказову цінність тощо).

Системний аналіз норм статей 116 та 117 ЦПК України дає підстави вважати, що необхідність забезпечення доказів виникає, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній 26.11.2019 у справі №401/1824/17.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19) викладено наступну правову позицію: «Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові 11.03.2020 у справі № 9901/608/19.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах, які є предметом розгляду, будь-яких обставин та доказів, які дають підставу припускати, що докази, можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, представник у своїй заяві не наводить.

З огляду на зміст заяви, її обґрунтування, додані до неї документи, суд не вбачає підстав для задоволення відповідної заяви.

Керуючись ст. 116, 259, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання представниці позивача адвокатки Журавель І. В. про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Михайло ВЕНГРИН