УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 727/2448/25

провадження № 61-9610ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Пархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рендюк Наталя Василівна, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 липня 2025 рокуу складі колегії суддів: Перепелюк І. Б.,

Литвинюк І. М., Кулянди М. І. за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про визначення місця проживання дитини,

постановив ухвалу про наступне:

1. ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя

особа - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про визначення місця проживання дитини. Відповідач подав зустрічний позов до

ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про визначення місця проживання дитини.

2. 28 травня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила встановити графік побачень дитини ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_2 , з понеділка по п`ятницю з

19 год. 30 хв. до 21 год. 00 хв. без присутності батька ОСОБА_1 за місцем проживання позивачки та з повідомленням відповідача про їх перебування, та кожну суботу з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. без присутності батька

ОСОБА_1 за місцем, обраним позивачкою.

3. В обґрунтування заяви зазначила, що не бачила свою дитину протягом чотирьох місяців, а ОСОБА_1 відмовляється йти на контакт та надати їй можливість спілкуватися з дитиною, посилаючись на те, що зустріч із дитиною можлива лише за умови відмови від позову та визнання його зустрічних вимог.

4. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 2 червня

2025 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову залишено без задоволення.

5. Ухвала суду першої інстанції, мотивована тим, що ОСОБА_2 пред`явлено заяву про забезпечення позову з вимогами, які фактично можуть бути вирішенням справи по суті.

6. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 09 липня 2025 року ухвала суду першої інстанції скасована. Вжито заходи забезпечення позову у справі № 727/2448/25 шляхом встановлення графіку побачень дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 : з понеділка по п`ятницю з 19:00 до 20:30 години без присутності батька

ОСОБА_1 за місцем проживання матері та з повідомленням відповідача про їх перебування, та кожну суботу з 10:00 до 17:00 години без присутності батька за місцем, обраним матір`ю дитини.

7. 25 липня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Рендюк Н. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

8. Касаційну скаргу обґрунтувала тим, що судом апеляційної інстанції не вжито заходів для усунення згубної поведінки матері, дитина залишається вразливою до впливу негативного середовища, зустрічі відповідно до чинного графіку можуть бути використані для подальшого впливу на дитину маніпулятивним або агресивним шляхом. Зазначає, що існує реальна небезпека, що виконання судового рішення поглибить шкоду для дитини.

9. Верховний Суд робить висновки, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі частин четвертої та шостої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

10. Вказаними нормами ЦПК (див. пункт 9) передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

11. Мотивами, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, є наступне.

12. У спірних правовідносинах ключовим є питання, чи були наявні підстави для забезпечення позову у спорі про визначення місця проживання дітей.

13. В даному випадку на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» (стаття 3 Конвенції ООН про права дитини (далі - Конвенція)), для забезпечення яких має значення і підтримання відносин з одним із батьків, з яким дитина фактично не проживає.

14. Відповідно до частини третьої статті 9 Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

15. В контексті виконання державою своїх позитивних зобов`язань за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на повагу до сімейного життя, важливим є підхід Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини.

16. В своїй практиці ЄСПЛ звертав увагу на те, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті (див., наприклад, рішення ЄСПЛ «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» від 04 вересня 2018 року, заява № 6221/14).

17. Таким чином, міжнародні стандарти у сфері захисту прав дитини допускають і заохочують існування механізму контакту дитини з одним із батьків під час тривалого судового процесу щодо опіки над дітьми.

18. Далі Верховний Суд звертає увагу на те, що правова природа та загальні принципи щодо забезпечення позову закріплені в Главі 10 ЦПК.

19. Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 150 ЦПК позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

20. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться

у майбутньому утрудненим чи неможливим.

21. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його суть полягає

в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може спричинити неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає рівною мірою інтереси як позивача, так і відповідача.

22. Цивільний процесуальний закон не зобов`язує під час розгляду питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а має на меті лише запобігти ситуації, за якої може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

23. Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

24. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

25. У разі вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

26. У справі, що переглядається, позивач та відповідач звернулися до суду із позовами про визначення місця проживання їх спільної дитини.

27. У межах позову ОСОБА_2 подала заяву про його забезпечення, просила встановити графік побачень дитини з матір`ю.

28. Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції обґрунтовано керувався правомірною метою поновлення та підтримання контакту матері з дитиною на час розгляду спору по суті. Зустрічі матері з дитиною та їх спілкування дійсно сприятимуть налагодженню емоційних стосунків ОСОБА_2 з її дитиною, що відповідатиме законним інтересам і матері, і передусім найкращим інтересам дитини. Відсутність спілкування з матір`ю може негативно вплинути на психологічне здоров`я дітей.

29. Верховний Суд зауважує, що у таких чутливих правовідносинах сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту неповнолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю.

30. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що матір має право на особисте спілкування з дитиною, а батько не має права перешкоджати матері такому спілкуванню, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини, і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

31. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 вересня 2021 року у справі № 752/6099/20, від 31 серпня 2022 року у справі

№ 545/3933/21, від 11 серпня 2023 року у справі № 465/6496/19, така правова позиція є послідовною та враховується у спірних правовідносинах відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК.

32. В даній справі апеляційний суд правильно визначив правову природу відносин між сторонами та застосував правила про забезпечення позову, встановивши, що між сторонами дійсно існує спір щодо визначення місця проживання дитини, а тривалий розгляд цієї справи без забезпечення можливості спілкування дитини з матір`ю може призвести до втрати емоційного зв`язку між матір`ю та дитиною, що відповідно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову ОСОБА_2 .

33. Представник ОСОБА_1 не спростував висновків суду апеляційної інстанції, не довів, що висновки апеляційного суду не відповідають найкращим інтересам дитини.

34. Доводи, наведені представником ОСОБА_1 у касаційній скарзі, зводяться до його незгоди з висновками суду апеляційної інстанції та оцінкою доказів, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

35. З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рендюк Н. В., на постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 липня 2025 року слід відмовити, оскільки скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені у скарзі доводи висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись статтями 258-261, 394 ЦПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рендюк Наталя Василівна, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 липня

2025 року у справі № 727/2448/25.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала цю скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: П. І. Пархоменко

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков