Справа № 141/823/23
Провадження № 22-з/801/103/25
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Войтко Ю. Б.
УХВАЛА

04 серпня 2025 рокуСправа № 141/823/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого судді Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Стадника І. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Вінницького апеляційного суду від 10 вересня 2024 року прийнятій у цивільній справі № 141/823/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

10 вересня 2024 року Вінницьким апеляційним судом розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, та прийнято постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв представник ОСОБА_4 , задоволено частково. Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 02 травня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 7/12 частки житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання про судовий збір.

25 липня 2025 року до Вінницького апеляційного суду ОСОБА_1 подав заяву про виправлення описки у постанові Вінницького апеляційного суду від 10 вересня 2024 року.

Заяву обґрунтував тим, що суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення при розрахунку частки у праві власності на заначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами допустив арифметичну помилку, а саме визнав за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька на всі 7/12 часток житлового будинку, з розрахунку 1/3 + 3/12. Проте вказаний розрахунок апеляційного суду є невірним, так як не враховано, що обов`язкова частка ОСОБА_7 це 50% частки за законом. Тобто з 1/3 спадкової її частка не 1/12, 1/24 з врахуванням 1/3 як члена двору та 1/24 як спадкової після смерті ОСОБА_5 має належати його дружині ОСОБА_7 9/24 частки домоволодіння. Заявник вказує, що при правильному арифметичному підрахунку йому має належати 15/24 частки домоволодіння, а визначена апеляційним судом частка в розмірі 7/12 є помилковою, тому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті батька на 15/24 часток житлового будинку.

Частиною другою статті 269 ЦПК України передбачено, що питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Зі змісту цієї норми закону випливає, що суд самостійно вирішує чи є потреба у виклику сторін по справі для вирішення питання про виправлення описок, допущених у судовому рішенні.

В даному випадку колегія суддів дійшла висновку, що подана заява може бути вирішена в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, оскільки потреба у додаткових поясненнях відсутня.

Відповідно до положень частини першої статті 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені у рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описка це зроблена судом механічна граматична помилка в рішення, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, одрук тощо). Не вважається опискою помилка, яка не викриває зміст рішення, тобто неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування росіянізмів та діалектизмів тощо.

Опискою необхідно вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен адрес, зазначення дат та строків тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок (очевидних арифметичних помилок), допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення незалежно від його юридичного значення чи зовнішнього оцінного сприйняття (розуміння). Суд лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо) або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення), які водночас впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок, допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.

Вказані висновки щодо детального трактування поняття описки містяться у постанові (пунктах 17-19, 21) Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2024 року у справі № 990/162/23.

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів установила, що суть заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Вінницького апеляційного суду від 10 вересня 2024 року зводиться до того, що заявник не погоджується з позицією апеляційного суду щодо визначення частки в розмірі 7/12 житлового будинку після смерті ОСОБА_5 , а доводи заяви полягають у незгоді із висновками постанови апеляційного суду.

Проаналізувавши заяву, суд дійшов до висновку, що такі виправлення внести неможливо, оскільки недоліки, які, за твердженням ОСОБА_1 , допущені апеляційним судом під час ухвалення постанови суду, за своєю суттю не є виправленням описки у розумінні статті 269 ЦПК України, а фактично зводяться до його незгоди із судовим рішенням.

Незгода із судовим рішенням є підставою для оскарження такого рішення, а не для звернення до суду із заявою в порядку статті 269 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи заявником було подано касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 10 вересня 2024 року, та серед доводів касаційної скарги були обставини аналогічні заяви про виправлення описки, проте відхилені Верховним Судом в постанові від 24 квітня 2025 року.

Зі змісту постанови Вінницького апеляційного суду від 28 грудня 2023 року не вбачається, що судом допущено описку в тексті судового рішення у розумінні статті 269 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Вінницького апеляційного суду від 10 вересня 2024 року необхідно відмовити.

Керуючись статтями 269, 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Вінницького апеляційного суду від 10 вересня 2024 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

І. М. Стадник