Справа №442/3556/25
Провадження №2/442/1182/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі : головуючої судді Гарасимків Л.І.,

при секретарі Петрів В.М.,

розглянувши в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Владімірова Ольга Василівна до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Владімірова Ольга Василівна звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просить суд визнати транспортний засіб ВМW ХЗ, 1995, (2012), № куз. НОМЕР_1 , 105 - первинна реєстрація нового ТЗ придбаного в торговельній організації який ввезено з-за кордону спільною сумісною власністю та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля ВМW ХЗ, 1995, (2012), № куз. НОМЕР_1 , в розмірі 312 620,00 гривень, витрати у виді сплаченого судового збору, витрати на опалту висновку експерта і витрати на правничу допомогу адвоката.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.09.2008 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з дерржавним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2541. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На сьогодні, вони повністю припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, мають окремі бюджети і самостійно визначають статті власних витрат. 10.01.2025 року Відповідач звернувся до Дарницького районного суду міста Києва (за місцем реєстрації позивача) з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Під час перебування у шлюбі сторони придбали: 04.01.2022 року - транспортний засіб: HYUNDAI SONATA, 1999, (2012), № куз. НОМЕР_2 , який відчужили 10.09.2024 року та натомість придбали: 04.12.2024 року - транспортний засіб: BMW ХЗ, 1995, (2012), № куз. НОМЕР_1 , 105 - первинна реєстрація нового ТЗ придбаного в торговельній організації, який ввезено з-за кордону.

Однак, в процесі підготовки документів про поділ спільного майна, стало відомо, шо відповідач відчужив рухоме майна без відома та без дозволу другого подружжя, а саме: 29.03.2025 року в ТСЦ № 8048 транспортний засіб BMW ХЗ, 1995, (2012), № куз. НОМЕР_1 , 105 перереєстрований на нового власника на підставі договору КП № 8048/2025/5242662 укладений в ТСЦ від 29.03.2025 року.

З урахуванням того, що таке відчуження спільного майна набутого в шлюбі відбулося без її відома та вона не надавала письмової згоди на його відчуження, вважає, що відповідач зобов`язаний компенсувати їй половину дійсної ринкової вартості реалізованого транспортного засобу, яка згідно висновку експерта складає 312 620.00 гривень. Просить позов задоволити.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

04.06.2025 року представник відповідача, адвокат Яковлєва Л.В. подала відзив на позовну заяву та просить в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві.

10.06.2025 року від представника позивача, адвоката Владімірової О.В. надійшла відповідь на відзив.

13.06.2025 року від представника відповідача, адвоката Яковлєвої Л.В. надійшло заперечення на відповідь позивача ОСОБА_1 в особі представника адвоката Владмірової О.В. на відзив на позов.

27.06.2025 року від представника позивача, адвоката Владімірової О.В. надійшли письмові пояснення.

27.06.2025 року від представника позивача, адвоката Владімірової О.В. надійшло клопотання про приєднання доказів, що підтверджують понесені судові витрати позивачем, зокрема витрати на правничу допомогу.

04.07.2025 року від представника відповідача, адвоката Яковлєвої Л.В. надійшло заперечення на пояснення та клопотання про приєднання доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило.

Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружися, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 19.09.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2541. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.05.2025 року шлюб між сторонами розірвано.

Під час перебування у шлюбі сторони придбали: 04.01.2022 року - транспортний засіб: HYUNDAI SONATA, 1999, (2012), № куз. НОМЕР_2 , який відчужили 10.09.2024 року, 04.12.2024 року придбали - транспортний засіб: BMW ХЗ, 1995, (2012), № куз. НОМЕР_1 , 105 - первинна реєстрація нового ТЗ придбаного в торговельній організації, який ввезено з-за кордону і 29.03.2025 року в ТСЦ № 8048 транспортний засіб BMW ХЗ, 1995, (2012), № куз. НОМЕР_1 , 105 перереєстрований на нового власника на підставі договору КП № 8048/2025/5242662 укладений в ТСЦ від 29.03.2025 року, про що свідчить долучена до матеріалів справи відповідь Головного сервісного центру МВС на адвокатський запит адвокату Владіміровій О.

Згідно висновку експерта вартість транспортного засобу BMW ХЗ, 1995, (2012), № куз. НОМЕР_1 , станом на 22.04.2025 року становить 625.240.00 гривень.

Набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі, презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишається непохитною. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі №404/1515/16-ц, від 27.01.2020 у справі №442/8047/16-ц .

Однак ознайомившись з відзивом та наданими доказами відповідача, суд вважає, що останньою не спростовано презумпцію належності спірного майна до спільної сумісної власності.

Крім того судом взято до уваги, що статтею 65 СК України встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні логоворів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального повсідчення (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

У відповідності до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються дружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном.

Частина 1 статті 369 ЦК України визначає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній лсності, володіють і користуються ним спільно.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Зазначена правова шція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року № 6-486цс16: станові КИС ВС від 05.04.2019 № 645/4711/15-ц (61 -40897св18) та Постанові КЦС ВС від Р5.04.2019^»'^45/4711/15-й (61-40897св18).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61 -9018сво 18) висловив правову позицію з якої слідує, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої стасфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

За приписами п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Таким чином враховуючи, те що сторони перебуваючи у шлюбі 04.12.2024 року придбали транспортний засіб ВМW ХЗ, 1995, (2012), № куз. НОМЕР_1 , 105 - первинна реєстрація нового ТЗ придбаного в торговельній організації який ввезено з-за кордону, відтак такий є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку, докази на спростування презумпції спільності майна, набутого подружжям у шлюбі, відсутні, однак таке зареєстровано на праві приватної власності за відповідачем, між сторонами не досягнуто домовленості про порядок поділу спільного майна, і таке відчуження спільного майна набутого в шлюбі, а саме транспортного засобу відбулося без згоди Позивача - дружини, яка не надавала письмової згоди на його відчуження, тому керуючись положеннями ст. ст. 60. 61.65. 67-70 Сімейного кодексу України та відповідно до пунктів 22. 30 постанови Пленуму Верховного суду від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя», Відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу половину дійсної ринкової вартості реалізованого транспортного засобу.

Відповідна правова позиція зазначена, зокрема, в Постанові Верховного Суду у складі

колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2022 року по справі № 545/2396/20 (провадження № 61-4894св22).

Оскільки згідно висновку експерта вартість транспортного засобу BMW ХЗ, 1995, (2012), № куз. НОМЕР_1 , станом на 22.04.2025 року станоивть 625.240.00 гривень, а половина дійсної ринкової вартості реалізованого транспортного засобу станоивть 312 620 .00 гривень, відтак її слід стягнути з відповідача на користь позвача.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, зокрема сплачений судовий збір в розмірі 3126.20 гривень та витрати на оплату висновку експерта щодо вартості майна у розмірі 1500 гривень ( згідно платіжного документа від 25.04.2025 року)

Що стосується витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає, що дійсно 10.04.2025 року між Позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Владімірового Ольгою Василівною укладено Договір про надання правничої допомоги №10-04/25.

Додатковою угодою №1 від 11.04.2025 року сторони погодили розмір гонорару Адвоката за надання правничої допомоги у даній справі, а саме за правничу допомогу у справі про поділ майна подружжя - 30 000,00 гривень. Вартість участі Адвоката у судовому засіданні оплачується окремо та становить 4 000,00 (чотири тисячі) гривень за кожне судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Згідно ч. 1, 4 ст. Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Приписами ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» -встановлено, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксдваної суми не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів -Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Оскільки до матеріалів справи долучено письмові докази : копія договору про надання правничної допомоги від 10.04.2025 року, додаткова угода № 11 від 11.04.2025 року, копія рахунку від 10.04.2025 року, копія квитанції, копія рахунку від 30.04.2025 року , копія квитанції, ордер серії АІ № 1886141, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, відтак з відповідача слід стягнути на користь позивача і витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 30 000.00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 315, 317, 354 ЦПК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, суд,-

ВИ Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Владімірова Ольга Василівна до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, задоволити.

Визнати транспортний засіб ВМW ХЗ, 1995, (2012), № куз. НОМЕР_1 , 105 - первинна реєстрація нового ТЗ придбаного в торговельній організації який ввезено з-за кордону спільною сумісною власністю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля ВМW ХЗ, 1995, (2012), № куз. НОМЕР_1 , в розмірі 312 620,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 3126.20 грн, витрати на оплату висновку експерта в розмірі 1500.00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 30 000.00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі :

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 )

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено 06.08.2025 року.

Суддя Л.І. Гарасимків