Справа № 538/998/25
Провадження 2-о/538/30/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2025 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання - Горілей Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області. До 1976 року він проживав разом із батьками у м. Мар`їнка Донецької області. У 1976 році разом із батьком виїхав до російської федерації та проживав в с. Русаново Терновського району Воронезької області, де закінчив три класи місцевої школи. У 1989 році він повернувся в Україну та проживав разом із матір`ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . 15.05.1990 року був документований паспортом громадянина СРСР серії НОМЕР_1 , виданим Відділом внутрішніх справ Петровського райвиконкому м. Донецька, який згорів у 2014 році. 16.11.1990 року він був засуджений вироком Лозівського міськрайонно суду Харківської області за ст. 101 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, початок строку - 10.06.1990 рік, кінець строку - 10.06.1992 рік. 10.01.1991 року він прибув до ДУ "Холодногірська виправна колонія № 18" із Харківського СІЗО. 25.06.1991 року між ним та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, що підтверджується листом Лохвицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції № 54/30.15-34 від 11.03.2025 року. 17.10.1991 року він був звільнений на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.09.1991 року згідно ст. 52-2 КК України умовно на невідбутий строк 8 місяців 10 днів та вибув у розпорядженя Первомайської спецкомендатури с. Первомайський Харківської області. Дана обставини підтверджуються листом ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» №3/12-1120/мр від 20.09.2018 року. Після звільнення з місць позбавлення волі, у 1992 році він переїхав в м. Яготин Київської області. З 1995 по 1998 рік проживав в м. Лозова Харківської області, після чого знову повернувся до м. Яготин Київської області. Рішенням суду по м. Рассказову від 11.12.1997 року було розірвано шлюб між ним та ОСОБА_3 16.04.2008 року він був засуджений Яготинським районним судом Київської області за ст. 296 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі, початок строку 20.03.2007 року. У період з 14.04.2009 року по 13.01.2010 року відбував міру покарання в Білоцерківській виправній колонії №35. 13.01.2010 року він був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 15 днів згідно ст. 81 КК України на підставі постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.01.2010 року. Вказані обставини підтверджуються довідкою ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» №23 від 13.02.2018 року. Після звільнення у 2010 році він повернувся до м. Донецька, де проживав разом із матір`ю. У 2014 році, коли почалися бойові дії, він поїхав до м. Яготина Київської області. У січні 2018 році переїхав до с. Гаївщина Миргородського району Полтавської області, де і проживає на даний час за адресою: АДРЕСА_2 , однією сім`єю разом із ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу та 9 дітьми, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лохвицької міської ради Полтавської області №84 від 22.04.2025 року, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 16.05.2025 року. У грудні 2024 році він звернувся до Лохвицького сектору УДМС України в Полтавській області з питанням оформлення паспорту громадянина України у формі ID-картки замість втраченого паспорта громадянина колишнього СРСР НОМЕР_1 , виданого 15.05.1990 року Відділом внутрішніх справ Петровського райвиконкому м. Донецька. Листом №К-3/6/5329-24/5329/4-24 від 20.12.2024 року йому було тимчасово відмовлено в оформленні паспорта громадянина України у формі ID- картки, у зв`язку з тим, що не надано в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта, а саме: документи, що підтверджують належність до громадянства України. В зв`язку з цим виникла необхідність у встановленні юридичних фактів, для оформлення набуття громадянства України.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи Байлук С.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 02.11.2016 року Сахновщинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

15.05.1990 року ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина СРСР серії НОМЕР_1 , виданим Відділом внутрішніх справ Петровського райвиконкому м. Донецька, який згорів у 2014 році.

Відповідно до довідки ДУ "Харківський слідчий ізолятор" від 12.09.2018 року ОСОБА_1 утримувався в установі з 21.06.1990 року. Вироком народного суду м. Лозова Харківської області від 16.11.1990 року його було засуджено за ст. 101 ч. 1 КК України до 2 років ВТК посиленого режиму та 10.01.1991 року він вибув для відбування покарання до ВТК-18 Харківської області.

У грудні 2024 році ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького сектору УДМС України в Полтавській області з питанням оформлення паспорту громадянина України у формі ID-картки замість втраченого паспорта громадянина колишнього СРСР НОМЕР_1 , виданого 15.05.1990 року Відділом внутрішніх справ Петровського райвиконкому м. Донецька.

Листом №К-3/6/5329-24/5329/4-24 від 20.12.2024 року ОСОБА_1 було тимчасово відмовлено в оформленні паспорта громадянина України у формі ID- картки, у зв`язку з тим, що не надано в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта, а саме: документи, що підтверджують належність до громадянства України. В зв`язку з цим виникла необхідність у встановленні юридичних фактів, для оформлення набуття громадянства України.

Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, проаналізувавши всю сукупність письмових доказів по справі, суд приходить до висновку, що є підстави для встановлення юридичних фактів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 315, 319, 293, 294 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

в и р і ш и в:

ЗаявуОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити в повному обсязі.

Встановити юридичний факт, що особа заявник є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець смт Новотроїцьке Воноваського району Донецької області УРСР.

Встановити факт перебування у громадянстві колишнього СРСР ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Новотроїцьке Воноваського району Донецької області УРСР.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Новотроїцьке Воноваського району Донецької області на території УРСР на момент набрання законної сили вироком народного суду м. Лозова Харківської області від 16.11.1990 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області В.А. Бондарь