Провадження №: 2/752/8858/25
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.08.2025 суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кирильчук І.А., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про поновлення на роботі, визнання звільнення незаконним та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про поновлення на роботі, визнання звільнення незаконним та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Кирильчук І. А.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня отримання ухвали.

Підставою для залишення позовної заяви без руху були такі обставини:

1)позивачу необхідно уточнити прохальну частину позовної заяви та чітко сформулювати свої вимоги відповідно до обставин, яким позивач обґрунтовує позов;

2)з урахуванням заяви, яка буде подана позивачем на виконання цієї ухвали, судом позивачу було зауважено щодо пільг на сплату судового збору, встановлені пунктом 1 частиною першою статті 5 Закону України «Про судовий збір». У разі, якщо уточнені позовні вимоги не будуть охоплюватися пунктом 1 частиною першою статті 5 Закону України «Про судовий збір», то позивачу необхідно сплатити судовий збір у встановленому цим Законом розмірі (залежно від заявлених вимог);

3)позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, що є обов`язковим відповідно до пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України.

4)усупереч пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України позивач не зазначив відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача;

5) позивачем додані додатки до позовної заяви лише в одному примірнику, що позбавляє суд можливості направити їх відповідачу;

6)всупереч пункту 10 частини третьої статті 175 ЦПК України не підтверджено те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, позивачу необхідно надати уточнену редакцію позовної заяви з відповідними додатками відповідно до кількості учасників справи.

05 серпня 2025 року до суду надійшли матеріали на усунення недоліків позовної заяви, зокрема, долучено нову редакцію позовної заяви з відповідними додатками.

Так, нова редакція позовної заяви містить прохальну частину такого змісту:

«1. Визнати моє звільнення з посади провідного інженера-електроніка в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України незаконним.

2. Поновити мене на посаді провідного інженера-електроніка в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України.

3.Стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.06.2025 року по день фактичного поновлення.

4.Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028 грн як понесені витрати, відповідно до статті 139 КАС України.

5. Стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати та 3% річних від суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, починаючи з першого дня прострочення виплат до дня фактичного розрахунку.

6. Стягнути компенсацію моральної шкоди в розмірі 150 000 грн за приниження честі, гідності, мобінг, тиск і незаконне звільнення.

7. Зобов`язати відповідача внести запис про поновлення до трудової книжки та провести перерахунок страхового стажу.

8. Визнати протиправними дії державного підприємства «Украерорух» щодо публічного розголошення персональних даних, оціночних негативних суджень та дискредитації осіб, які зверталися до суду для захисту своїх трудових прав, у тому числі й позивача, через офіційний телеграм-канал підприємства.

9. Зобов`язати ДП «Украерорух» утриматися в подальшому від публічного поширення інформації про трудові спори із працівниками у спосіб, що принижує їх честь, гідність, репутацію, а також не допускає розголошення персональних даних без згоди відповідних осіб.

10. Визначити спосіб повідомлення відповідача:

10.1. Якщо ДП «Украерорух» має електронний кабінет в ЄС1С, повідомляти у електронний кабінет відповідача в ЄСІС за адресою, визначеною судом.

10.2. Якщо ж електронний кабінет відсутній - здійснювати повідомлення паперовими копіями за поштовою адресою: А/с 115. м. Бориспіль-1, Київська обл.,08301, Україна.

11.3 метою повного та об`єктивного розгляду справи, відповідно до етапі 80 Кодексу адміністративного судочинства України, витребувати у ДПІ «Украерорух» інформацію щодо:

11.1. Чи включався я, ОСОБА_1 , до переліку військовозобов`язаних працівників, які підлягають бронюванню відповідно до пункту 3 Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2024 року № 1332.

11.2.Якщо включався - прошу надати копію поданого списку та супровідного листа до відповідного ТЦК чи Міністерства.

11.3. Якщо не включався - пояснення причин не включення, попри п.4 Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2024 року № 1332. «Керівники підприємств відповідають за включення військовозобов`язаних працівників до списків»».

Тобто, нова редакція позовної заяви містить вимоги майнового і немайнового характеру.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці. Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання.

Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що не піддається грошовій оцінці.

Залишаючи позовну заяву без руху, в ухвалі від 28 липня 2025 року, позивачу було звернуто увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Тому, з урахуванням заяви, яка буде подана позивачем на виконання цієї ухвали, слід брати до уваги наведені судом зауваження щодо пільг на сплату судового збору, встановлені пунктом 1 частиною першою статті 5 Закону України «Про судовий збір». У разі, якщо уточнені позовні вимоги не будуть охоплюватися пунктом 1 частиною першою статті 5 Закону України «Про судовий збір», то позивачу необхідно буде сплатити судовий збір у встановленому цим Законом розмірі (залежно від заявлених вимог).

На усунення недоліків позивачем було надано платіжну інструкцію № Е234-А747-АМ9В-9919 від 05 серпня 2025 року про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.

У той же час, відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних вимог майнового і немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднані дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до приписів підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році прожитковий мінімум працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3 028,00 гривень.

Таким чином, позивачем сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн не в повному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Нова редакція позовної заяви містить вимоги майнового характеру (пункти 5 і 6 прохальної частини) та три вимоги немайнового характеру (пункти 7, 8, 9 прохальної частини), за які позивач має сплатити судовий збір.

Тому позивачем сплачено судовий збір не у повному розмірі, відтак недоліки позовної заяви усунуто не в повному обсязі.

За змістом статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частиною другою статті 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Такий строк і було надано позивачу в ухвалі від 28 липня 2025 року.

Нормами ЦПК України не передбачено додаткових строків для усунення недоліків позовної заяви, оскільки приписами частини другої статті 185 ЦПК України закріплено крайній процесуальний строк на усунення недоліків заяви, який не може бути продовжений судом у порядку частини другої статті 127 ЦПК України, тому що його максимальна межа визначена законом.

Такий висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 07 квітня 2025 року у справі № 910/7746/20.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу в порядку, визначеному частиною третьою статті 185 ЦПК України.

Суд звертає увагу позивача, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду, з урахуванням викладеного в даній ухвалі.

Суд роз`яснює позивачу приписи частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», у пункті 2 якого вказано, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про поновлення на роботі, визнання звільнення незаконним та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - вважати такою, що не подана та повернути суб`єкту звернення.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала складена 08 серпня 2025 року.

Суддя І. А. Кирильчук