Справа № 211/8494/25
Провадження № 2/211/3928/25
У Х В А Л А

про залишення без руху

31 липня 2025 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТП «РУСЛАН» про стягнення заробітної плати, -

встановив:

згідно рішення Вищої ради правосуддя №3707/0/15-24 від 19.12.2024 територіальна підсудність справ Дружківського міського суду Донецької області була змінена на Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Адвокат Дибов Олександр Вікторович від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТП «РУСЛАН» та просить стягнути з відповідача на користь позивача ненараховану та невиплачену заробітну плату за період з 01 травня 2024 по 31 березня 2025 року включно у сумі 88 000 грн. 00 коп., без урахування податків та обов`язкових платежів, які підлягають нарахуванню та утриманню з цієї суми; зобов`язати відповідача внести належні записи про звільнення до трудової книжки позивача та видати належну йому трудову книжку; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 6 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до положень ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до положень ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Відповідно до положень ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Позивачем одночасно з позовом подано до суду заява про поновлення строку звернення до суду, передбаченого частиною 2 статті 233 КЗпП України. Як доказ причини поважності строку звернення до суду позивач посилається на те, що він не є фахівцем у галузі права, тому не мав змоги самостійно сформувати та подати позовну заяву без допомоги адвоката через складність та нерозуміння процесуального та матеріально-правового законодавства, що регулює спірні відносини з відповідачем. У зв`язку із цим потребував правничої допомоги адвоката для захисту його порушених прав та представлення його інтересів у суді. З січня 2025 року Дружківський міський суд припинив роботу в м. Дружківка. Водночас у місті також припинили діяльність адвокатські контори, що суттєво ускладнило можливість отримання правничої допомоги у спірній ситуації з відповідачем: консультацій та оформлення необхідних процесуальних документів до суду. Лише після отримання кваліфікованої правничої допомоги він отримав змогу підготувати відповідну позовну заяву та звернутися через свого представника - адвоката Дибова О.В., до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до ТОВ ПТП Руслан про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати під час звільнення, зобов`язання відповідача повернути позивачу трудову книжку з відміткою про звільнення з роботи.

Відповідно до матеріалів позову, позивача було звільнено 31.03.2025, тобто до суду з позовом він мав звернутися у строк до 30.06.2025 включно. Договір про надання правничої допомоги між позивачем та його адвокатом було укладено 07.07.2025. Що свідчить про те, що позивач звернувся навіть за правничою допомогою вже після спливу строку звернення до суду. Обґрунтованих доказів поважності пропуску строку звернення до суду не надав. У позові позивач зазначає, що він був присутній у день звільнення на роботі, та посилається на те, що 06.06.2025 звертався до роботодавця з приводу проведення остаточного розрахунку та видачі трудової книжки, але відповідачем йому було відмовлено. Однак, доказів звернення суду не надано.

Тому суд пропонує позивачу задля вирішення питання щодо поновлення строку звернення до суду, надати докази звернення до відповідача у порядку ст. 116 КЗпП України з вимогою до роботодавця з приводу проведення остаточного розрахунку та видачі трудової книжки.

Відповідно до п. 2) ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Але в супереч вимог п. 2) ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін у справі.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, із зазначенням недоліків позовної заяви, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Без усунення зазначених в ухвалі недоліків позовна заява не може бути прийнята до провадження суду та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Суд також вважає за необхідне попередити позивача та його представника, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, то позовна заява у відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст. 175, ст. 177, ст. 185 ЦПК України, суд -

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Повідомити позивача та його представника про необхідність виправлення зазначених недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу та його представнику, що у разі не виконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернут а позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Ніколенко