Справа № 159/2279/25
Провадження № 2-о/159/127/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі

головуючого судді - Смалюх Р.Я.,

за участю:

секретаря судового засідання - Посполітак Г.О.,

заявника - не з`явився,

заінтересовані особи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Луківська селищна рада Ковельського району, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі заявник або ОСОБА_1 )звернувся у суд із заявою про встановлення факту його постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_4 (далі спадкодавець або ОСОБА_4 ), який був його батьком; заінтересовані особи: ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), Луківська селищна рада Ковельського району (далі заінтересована особа або Луківська сільрада).

Заявник свої вимоги обґрунтовує тим, що його батько ОСОБА_4 на момент його смерті був зареєстрований у АДРЕСА_1 , хоча фактично проживав разом із сім`єю (заявником та дружиною мамою заявника) у АДРЕСА_2 .

Після смерті батька заявника відкрилась спадщина, однак заявник не може її оформити у зв`язку з тим, що реєстрація місця проживання батька відмінне від місця реєстрації заявника.

Заявник посилається на вимоги ст.ст. 1270, 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для реалізації її спадкових прав, а іншого способу це зробити ніж у судовий не передбачено.

19.05.2025 Луківська сільрада подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності у якій також зазначила, що не заперечує проти задоволення вимог заявника.

Ухвалою від 16.04.2025 суд заливши заяву без руху надавши десятиденний строк заявнику для усунення недоліків заяви. 28.04.2025 заявник усунув недоліки, суд ухвалою від 29.04.2025 відкрив провадження у справі, справу призначив до судового розгляду на 29.05.2025.

29.05.2025 суд допитав свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

29.05.2025 суд ухвалою залучив до справи заінтересовану особу ОСОБА_3 , яка проживає з 1995 року в Росії, також суд витребував з АТ «Ощадбанк», АТ КБ «Приватбанк», Ковельського МТМО, ГУ Пенсійного фонду у Волинській області докази щодо місця проживання ОСОБА_4 , розгляд справи відклав на 20.06.2025.

20.06.2025 суд відклав судове засідання на 11.07.2025 у зв`язку з ненадходженням запитуваної інформації від АТ КБ «Приватбанк».

11.07.2025 суд відклав судове засідання на 01.08.2025

У судове засідання 01.08.2025 учасники судового провадження не прибули. Заінтересована особа ОСОБА_3 викликалася у судове засідання шляхом опублікування оголошення на сайті судової влади. Заявник подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву просив задовольнити. Луківська селещна рада 29.07.2025 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, пне заперечує проти задоволення заяви.

Верховний Суд у своїх постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19) та від 8 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) наголосив, що якщо учасники судового процесу, зокрема сторони чи їхні представники, не з`явилися на судове засідання, але суд дійде висновку, що наявних матеріалів достатньо для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, розгляд справи може бути завершено без її відкладення. Основним критерієм для відкладення справи є не відсутність сторони або її представника, а неможливість вирішення спору в межах відповідного судового засідання.

У цій справі суд вважає, що наявних матеріалів достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення, тому вирішення заяви може відбутися без відкладення розгляду справи.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ковелі, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно від 08.11.2023 № НОМЕР_1 .

Копією свідоцтва про шлюб від 02.02.2024 № НОМЕР_2 виданого повторно підтверджується укладення шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копією свідоцтва про смерть від 01.02.2011 № НОМЕР_3 підтверджується смерть ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Ковелі Волинської області.

Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №81017820 від 01.05.2025 підтверджується відсутність спадкової справи після смерті ОСОБА_4 .

У відповіді Ковельського МТМО від 11.06.2025 на ухвалу суд від 29.05.2025 зазначено, що ОСОБА_4 перебував на лікуванні в травматологічному відділенні з 24.04.2009 по 01.05.2009. У медичній картці ОСОБА_4 міститься суперечлива інформація щодо місця проживання пацієнта, а саме на титульній сторінці зазначено смт. Луків, а на виписці АДРЕСА_2 .

У відповіді ГУ ПФ України у Волинській області від 13.06.2025 на ухвалу суду від 29.05.2025 зазначено, що в матеріалах архівної пенсійної справи ОСОБА_4 наявна заява про призначення пенсії в якій заявник зазначив адресу проживання АДРЕСА_2 .

У відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 20.06.2025 на ухвалу суду від 29.05.2025 зазначено, що ОСОБА_4 користувався послугами банку та оформляв кредит у банку 06.11.2006 де зазначав фактичне місце проживання АДРЕСА_2 .

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №432059148 від 19.06.2025, копією свідоцтва про право власності на житло від 10.10.2005 підтверджується, що квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності з 15.11.2005.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_6 повідомили, що квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_4 отримав у 1980-х роках, від підприємства на якому працював. Отримавши квартиру переїхав туди проживати разом із сім`єю дружиною ОСОБА_11 та дітьми ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , заявник наймолодший син, який народився пізніше. ОСОБА_4 постійно проживав у квартирі на АДРЕСА_4 з сім`єю до смерті у 2011 році. Інколи їздив у смт. Луків на кілька днів, бо там був будинок його батьків.

Те, що ОСОБА_4 постійно проживав за адресою АДРЕСА_2 також підтвердила заінтересована особа ОСОБА_2 , яка є дружиною померлого ОСОБА_4 .

Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж ті, що вказані у частині першій цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Заявник просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для встановлення даного факту законодавством не передбачено іншого позасудового порядку. Від встановлення даного факту, відповідно до вимог статті 1268 ЦК України залежить виникнення у заявника права на спадкування після смерті спадкодавця.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Нотаріус відмовив заявнику у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті, а тому суд дійшов висновку, що для реалізації його права на спадкування, він звернулася із заявою у цій справі з метою встановити факт постійного проживання із спадкодавцем, встановлення якого у позасудовому порядку не передбачено.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У ч. 3 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України).

Заявник є рідним сином спадкодавця, а тому є спадкоємцем першої черги.

Факт спільного проживання заявника і спадкодавця на час відкриття спадщини не заперечили заінтересовані особа, підтвердили допитані у судовому засіданні свідки, а також додатково підтверджується відповідями Ковельського МТМО, ГУ ПФ України у Волинській області, АТ «КБ «Приватбанк».

Із наявних у суду матеріалів справи вбачається, що спору щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_4 - немає.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту його постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_4 належить задовольнити.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 247, 263-265, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), із спадкодавцем ОСОБА_4 . який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників:

Заявник - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_4 );

Заінтересовані особи:

Луківська селищна рада (Волинська область, Ковельський район, смт. Луків, вул. Незалежності, буд. 7; );

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП невідомий);

ОСОБА_3 (місце проживання - не відоме, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП не відомий; серія номер паспорта - невідома).

Повне судове рішення складене 01.08.2025.

Головуючий:Р. Я. СМАЛЮХ