Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

05 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., вивчивши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 подану її представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зацепи Об`єднане» про стягнення нарахованої, але не виплаченої під час звільнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунків та за зустрічною позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зацепи Об`єднане» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди та повернення безпідставно набутих коштів,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 01.08.2025 подала апеляційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2025 року в цій справі.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3 ч.4 статті 356 ЦПК України, оскільки заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі, визначеному пунктом 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону і такі документи відсутні в матеріалах справи.

В поданій апеляційний скарзі представник позивача вказала, що позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», проте таке посилання є помилковим з огляду на таке.

Судовий збір сплачується за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір» на день його сплати.

З поданої апеляційної скарги вбачається, що представник позивача оскаржує рішення щодо майнової вимоги - стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунків в розмір 81023,80 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19 за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Тому пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2023 (позивач звернулася до суду з позовом у 2023 році) прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684 грн.

Ціна позову є меншою від прожиткового мінімуму, тому при звернені до суду позовна заява підлягала оплаті судовим збором в розмірі 1073,60 грн.

Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З огляду на викладене, тому розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 1610,40 грн (1073,60 грн. х150%) і має бути перерахований або внесений за реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Волин.обл/м.Луцьк/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0003550

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Волинський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідна квитанція (оригінал) або квитанції (оригінали) мають бути подані до апеляційного суду. У разі якщо заявник, згідно з законом, звільнений від сплати судового збору йому необхідно подати до апеляційного суду документи, які підтверджують таке право.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху на підставі ст. 357 ЦПК України, надати строк для усунення відмічених недоліків.

Керуючись ст. 136, ч.2 ст. 357 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 подану її представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2025 року в цій справі залишити без руху, надавши строк тривалістю п`ять днів з дня вручення копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі невиконання вимоги суду у зазначений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя