Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8019/23
Номер провадження 2/711/55/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Демчика Р.В., секретаря Бутовської Д.О., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 представника відповідача Барілова С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_3 , Приватне підприємство «НАДІЯ» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування ,-

встановив:

03.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, позивачем було визначене ПП «Надія».

Просив суд стягнути з ПАТ «СК «Вусо» на користь ОСОБА_1 несплачене страхове відшкодування в розмірі 4252,51 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 15701,70 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 3000 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП витрати на оплату авто товарознавчого дослідження в розмірі 4000 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 грн.; стягнути з сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь ОСОБА_1 понесені документально підтверджені судові витрати судовий збір в сумі 2147, 20 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.11.2024 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.

17.01.2024 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 про заміну відповідача на належного. В клопотанні просив суд змінити статус з ПП «Надія» з третьої особи на співвідповідача.

В цей же день, до су луду надійшла позовна заява про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, та стягнення страхового відшкодування ( викладена у новій редакції у зв`язку з залученням у справу співвідповідача).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.01.2024 року змінено процесуальний статус ПП «Надія» з третьої особи на співвідповідача у справі.

26.07.2024 року до суду надійшла заява представника позивача Блізнєцова Є.А. про збільшення позовних вимог. У вказаній заяві просить стягнути ПАТ «СК «Вусо» на користь ОСОБА_1 несплачене страхове відшкодування в розмірі 5443,23 грн.; стягнути з ПП «Надія» на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 16684,39 грн.; стягнути з ПП «Надія» на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 3000 грн.; стягнути з ПП «Надія» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП витрати на оплату авто товарознавчого дослідження в розмірі 4000 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 грн.; стягнути з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь ОСОБА_1 понесені документально підтверджені судові витрати судовий збір в сумі 2147, 20 грн.; стягнути з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь ОСОБА_1 понесені документально підтверджені судові витрати за проведення судової експертизи, в розмірі 7000 грн.

В заяві про збільшення позовних вимог представником позивача викладене клопотання про поновлення процесуального строку на подання заяви про збільшення позовних вимог. Просить суд поновити процесуальний строк для подання заяви про збільшення позовних вимог, зважаючи на поважність причин пропуску. Необхідність та можливість проведення відповідної експертизи виникла лише під час судового розгляду цивільної справи, зокрема після отримання від відповідачів по справі заперечень, щодо позову.

Позивач в судовому засіданні клопотання про поновлення строку підтримав, та просив поновити процесуальний строк для подачі заяви про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача ПАТ «СК «ВУСО» в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву справу просив розглядати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував.

Представник ПП «Надія» в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Право на суд стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Отже, реалізація права особи на судовий захист, здійснюється в порядку, встановленому процесуальним законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

У частині першій статті 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21) зазначено, що згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Верховний Суд виснував, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При поданні таких заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України. Також Верховний Суд наголосив, що при застосуванні норм процесуального права належить уникати як надмірного формалізму, так

і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Подібні висновки викладені також і в постановах Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21) та від 08 травня 2023 року у справі № 756/9882/1 (провадження № 61-2065св23).

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого

у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що із заявою про збільшення позовних вимог представник позивача звернувся до суду 26.07.2024 року, при цьому, заява подана з пропуском строків, встановлених ч. 2 ст. 49 ЦПК України, однак, в ній міститься клопотання про поновлення процесуального строку для подання такої заяви.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасниками справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності

в процесуальних відносинах сторін, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням статті 6 Конвенції.

Разом з тим, норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Отже, процесуальний строк може бути поновлений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена не залежними від особи обставинами.

Так, із заявою про збільшення позовних вимог представник позивача звернувся до суду 26.07.2024 року, тобто з пропуском строків, встановлених частиною другою статті 49 ЦПК України. Однак разом із цією заявою позивач подав клопотання про поновлення процесуального строку для подання такої заяви.

У заяві про збільшення позовних вимог таке збільшення стосується лише розміру, який підлягає стягненню як несплачене страхове відшкодування, та, відповідно, різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. Предмет позову залишився незмінним.

Позивач, звертаючись до суду, визначив розмір несплаченого страхового відшкодування та, відповідно, різницю між фактичним розміром шкоди й страховим відшкодуванням на підставі звіту від 22 вересня 2023 року № А09-11, проте відповідачі під час розгляду справи, заперечували проти цього звіту, вважаючи його неналежним доказом у справі.

Під час розгляду справи судовим експертом за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи було складено висновок від 21.07.2024 року № 33, у якому розмір реального збитку встановлено більший, ніж у звіті.

Суд враховує, що звертаючись із заявою про збільшення позовних вимог, збільшення стосувалось лише розміру, який підлягає стягненню як несплачене страхове відшкодування та, відповідно, різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, при цьому, предмет позову залишився незмінним.

При цьому, збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20 та від 17 серпня 2021 року у справі № 910/19210/15.

Враховуючи, що висновок експерта № 33 від 21.07.2024 року, у якому розмір реального збитку встановлено більший, ніж в Звіті, було складено вже під час розгляду справи, це унеможливлювало уточнення чи зміну позовних вимог раніше.

Суд вважає, що в цьому випадку поновлення позивачу строку на подання заяви про збільшення позовних вимог є реалізацією закріпленого в статті 6 Конвенції механізму забезпечення певної гнучкості та пропорційності під час вирішення питання про поновлення процесуального строку задля забезпечення права заявника на доступ до суду.

На підставі наведеного, ст.ст. 49, 127 ЦПК України,-

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Поновити позивачу ОСОБА_1 процесуальний строк для подання заяви про збільшення позовних вимог.

Прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог і зміну предмету позову від 25.07.2024 року, подану представником позивача ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_3 , Приватне підприємство «НАДІЯ» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.В.Демчик

Повне судове рішення складене 07.10.2025 року.

Головуючий: Р. В. Демчик