Справа № 449/469/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Гуняк О.Я.,

з участю секретаря судових засідань: Тивонюка С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 17.06.2025року, справа №449/469/25,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з заявою про розстрочку виконання рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 17.06.2025року, справа №449/469/25.

В обґрунтування заяви покликається на те, що судове рішення стосується кредитного договору №277380-КС-002,укладеного із заявницею 19.08.2024року, відповідно до якого було стягнуто 20 931,05 грн, включно з відсотками та тілом кредиту. Зазначила, що не заперечує факт боргу. Звертає увагу суду на те, що протягом періоду дії кредитного договору регулярно вносила платежі, сумарно сплатила 5330 грн., чим підтвердила свою добросовісність як позичальника. Ствердила, що часто користувалася послугами ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКАі виконувала свої фінансові зобов`язання до моменту різкої зміни життєвих обставин. Зазначила, що на даний час перебуває за кордоном з дитиною,змушена була тимчасово залишити територію України через обставини, пов`язані з безпекою, що суттєво вплинуло на її фінансову стабільність, оскільки на даний час її дохід нестабільний і обмежений. Працює тимчасово, без соціальних гарантій. Просить:

- надати розстрочку виконання рішення суду від 17.06.2025 року у справі №449/469/25 дозволити їй сплачувати борг частинами, щомісячно у розмірі 1000 грн., починаючи з серпня 2025року;

- переглянути можливість загальної суми стягнення, оскільки нараховані проценти є значно вищими за суму самого кредиту (10 000грн.), що ускладнює її життя як жінки, яка тимчасово проживає за межами України.

В судове засідання заявник та інші учасники справи не з`явилися , хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Від ОСОБА_1 надійшла заява, згідно якої просить розглядати дану заяву за її відсутності.

Тому, відповідно до ст. 435 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін та інших осіб на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 17.06.2025року

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», заборгованість за договором №277380-КС-002 про надання кредиту від 19.08.2024 р., у розмірі - 20931 (двадцять тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн 05 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», сплачений судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 коп.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 неможливість невиконання рішення суду пов`язує зі скрутним фінансовим становищем, наявністю дитини та перебуванням за кордоном. В обґрунтування чого надала копію рішення суду від 17.06.2025року та копію відповіді з електронного суду. У зв`язку з чим просить суд розстрочити виконання рішення суду від 17.06.2025 у справі №449/469/25 дозволити їй сплачувати борг частинами, щомісячно у розмірі 1000 грн., починаючи з серпня 2025року та переглянути можливість загальної суми стягнення, оскільки нараховані проценти є значно вищими за суму самого кредиту (10 000грн.), що ускладнює її життя як жінки, яка тимчасово проживає за межами України.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена також конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав та свобод людини і основоположних свобод» від 17 липня 1997 року її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Як роз`яснено у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26грудня2003року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, встановлення або зміну способу й порядку виконання суду, потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність іншого майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, іншій надзвичайні події тощо).

Згідно вимог ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Як встановлено в ч.3ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 435 ЦПК України ).

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України).

Слід зазначити, що зазначаючи про необхідність розстрочення виконання рішення суду не було доведено платоспроможності відповідача, що за таких обставин це може спричинити затягування виконавчого провадження та невиправдано довгого виконання рішення суду.

Більше того, ОСОБА_1 не надала жодних доказів на підтверження своїх покликань щодо матеріального стану, нестабільних, обмежених, тимчасових заробітків, відсутності соціальних гарантій, наявності дитини.

Незадовільний майновий стан, наявність на утримання дитини не є підставою для розстрочки виконання рішення суду, оскільки при оформленні кредитного договору заявниця повинна була враховувати можливість настання негативних наслідків для неї, враховуючи розмір своєї заробітної плати чи інших доходів та усвідомлювати, що вона несе зобов`язання щодо утримання дитини.

Проаналізувавши заяву про розстрочення виконання судового рішення з метою реального виконання судового рішення та дотримання балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його виконання неможливим, а представлені доводи та докази є непереконливими та необґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 260, 261, 352-354, 435 ЦПК України суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 17.06.2025року, справа №449/469/25 - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам по справі

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Суддя О. Я. Гуняк