УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/7012/25

Провадження № 2-з/712/50/25

08 серпня 2025 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Марцішевська О.М. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2025 року заявниця звернулась до Придніпровського районного суду м.Черкаси суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

В обгрунтування вимог вказує, що від імені ОСОБА_2 , який не виконував рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10.12.2014р., від 06.05.2015р., від 29.05.2023р. , його дружини ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_4 переоформили автомобіль Опель Астра д.н. НОМЕР_1 на неповнолітню ОСОБА_4 договором купівлі-продажу, підробивши генеральну довіреність. Вказаний автомобіль мав статус арештованого майна та переоформлений з метою невиконання судових рішень. В зв`язку з відмовою Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в Черкаській області (філія ГСЦ МВС) надати копію договору купівлі-продуж автомобіля просить суд витребувати у Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в Черкаській області (філія ГСЦ МВС) копію договору купівлі-продажу автомобіля Опель Астра д.н. НОМЕР_1 , оформленого на ОСОБА_4 .

Ухвалою від 04 серпня 2025 року заяву передано для розгляду за підсудністю до Соснівського районного суду м.Черкаси.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 2 ст.116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із ч. 3 ст. 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями ст. 117 ЦПК України.

Відповідно до пунктів чотири-п`ять ч. 1 ст.117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Аналізуючи положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (ст. 84 ЦПК України).

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, у своїй заяві про забезпечення доказів до подання позову заявниця вказує, що не має можливості самостійно надати суду копію запитуваного договору купівлі-продажу автомобіля у зв`язку з відмовою Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в Черкаській області (філія ГСЦ МВС).

Проте у заяві про забезпечення доказів не наведено обґрунтувань на підтвердження того, що заявлений як засіб доказування договір купівлі-продажу автомобіля може бути втрачено або подання такого доказу стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч.4 ст.117ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи зазначене вище, суд доходить висновку, що в супереч .1 ст.117 ЦПК України заява не містить зазначення обґрунтування необхідності забезпечення вказаного у ній доказу, а саме підстави вважати, що з часом можливість подання запитуваного доказу може бути безповоротно втрачено або збирання чи подання вказаного доказу стане згодом неможливим чи утрудненим, тому заява підлягає поверненню заявнику без розгляду на підставі положень ч. 4 ст. 171 ЦПК України.

У разі неможливості самостійно надати докази, на що по суті покликається заявниця у заяві про забезпечення доказів, учасник справи вправі подати клопотання про витребування доказів судом на підставі ст. 84 ЦПК України.

Керуючись ст. 116-118, 171, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви повернути заявнику без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Марцішевська

Дата складення повного тексту ухвали 08 серпня 2025 року.