ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді доповідача Дорош А. І.

Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

при секретарі: Коротун І. В.

розглянувши в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17 «А» вул Московська адвоката Ульянової Юлії Анатоліївни

на додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 травня 2025 року, ухвалене суддею Мельник Н. П., повний текст рішення складений дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17 «А» вул. Московська Славної Валентини Григорівни, Правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17А вул. Московська, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17А вул. Московська, про звільнення її з посади голови правління та посади бухгалтера Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку будинку АДРЕСА_1 , зобов`язання голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСОБА_2 сплатити суми, належні позивачу на день її звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до голови правління ОСББ 17 «А» вул. Московська Славної В.Г. про звільнення її з посади голови правління та посади бухгалтера ОСББ будинку АДРЕСА_1 , зобов`язання голови правління ОСББ ОСОБА_2 сплатити суми, належні позивачу на день її звільнення, в якому просила суд: - зобов`язати звільнити ОСОБА_1 як голову правління ОСББ вул. Московська, 14-А з посади голови правління ОСББ вул. Московська, 14-А в установленому законом порядку на день ухвалення рішення суду, а також звільнити ОСОБА_1 з посади бухгалтера ОСББ АДРЕСА_1 в установленому законом порядку, а також на підставі ст. 29 Закону України «Про ОСББ»; - зобов`язати голову правління ОСББ вул. Московська, 14-А м. Кременчук ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 , згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника, виплату сум, що належать йому до сплати від підприємства, установи, організації та яка проводиться в день звільнення, у даному випадку за бухгалтера за період з 01.02.2016 по 01.11.2024 у розмірі 421 514,10 грн та як голові правління за період з 24.04.2016 по 01.11.2024 у розмірі 426 848,83 грн, а всього 854 976,65 грн та невиплачену заробітну плату станом на 01.06.2017 як голові правління 2 703,02 грн та як бухгалтеру невиплачену нараховану заробітну плату 1224,09 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню складає 854 946,65 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що установчими зборами ОСББ від 22.01.2016 ОСОБА_1 прийнято до ОСББ вул. Московська 17А на посаду бухгалтера на підставі наказу від 29.01.2016. Загальними зборами співвласників будинку 24.04.2016 позивач обрана головою правління ОСББ вул. Московська 17А (протокол загальних зборів від 24.04.2016), після чого позивач винесла наказ про прийняття її на роботу та укладений трудовий договір, де пропрацювала до 08.04.2017. Працюючи головою правління отримувала мінімальну заробітну плату у розмірі 1378,00 грн та на посаді бухгалтера 1378,00 грн. У подальшому мінімальна заробітна плата збільшилась до 1450,00 грн та 1600,00 грн. Згідно оголошення про проведення загальних зборів, останні повинні відбутися 09.04.2017 із винесенням на розгляд таких питань: про обрання голови загальних зборів, секретаря, лічильної комісії, ініціативної групи, обрання оновленого складу правління, ревізійної комісії, які не вирішувались та не узгоджувались із нею як головою правління та правлінням. Протоколи загальних зборів від 09.04.2017 за формою є неправомірним і незаконними. На наступний день у під`їзді зібралось 8 сторонніх осіб, які не проживають у будинку, не є членами ОСББ, серед яких були родичі окремих членів ОСББ. Зазначає про порушення п.п. 1-4 Наказу Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України №203 від 25.08.2015 «Про затвердження форми протоколу загальних зборів співвласників об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» при складанні протоколу загальних зборів. ОСОБА_1 як голову правління на загальні збори не запрошували, повідомлення не надсилали. З протоколу дізналась про обрання голови ОСББ ОСОБА_2 , протокол не надано, акт про передачу не складено, ініціативна група не створила комісію про передачу документації. Фінансові та технічна документація нею не передавались. 10.05.2017 відбулося захоплення приміщень ОСББ групою невідомих для позивача осіб (зрізані замки на щитовій, на елеваторному вузлі, входу до підвалу і виходу на дах) під керівництвом ОСОБА_2 , яка назвала себе головою правління. За весь період спору позивач отримала кілька відповідей із органів національної поліції про те, що ОСОБА_1 є чинним бухгалтером та головою правління. Посилається на перебування у реєстрах як зайнята особа і є офіційно головою та бухгалтером, оскільки її не звільнили та не виключили з реєстру. ОСОБА_2 обрана головою правління згідно протоколу від 09.04.2017 на 6 місяців (з 09.04.2017 по 09.10.2017). Жодних зборів не проводилось. Після чого остання повинна була звільнити попереднє керівництво ОСББ, бухгалтера, голову правління ОСББ ОСОБА_1 , чим допустила порушення ст. 29 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Зазначає, що з метою офіційного звільнення з посади голови та посади бухгалтера, подала заяву голові правління шляхом направлення засобами поштового відправлення, яка повернута на адресу позивача, як не отримана. За вказаний період накопичилась заборгованість по заробітній платі позивача, як незвільненої та такої, повноваження якої не припинено за законодавством (п. 5 ст. 41 КЗпП) згідно Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 116, 117, 265 КЗпП України: для голови правління з 24.04.2016 по 01.11.2024 426 848,83 грн, для бухгалтера з 01.02.2016 по 01.11.2024 421 514,10 грн, а всього на суму 854 976,65 грн, та невиплачену заробітну плату станом на 01.06.2017 як голові правління - 2 703,02 грн та як бухгалтеру 1224,09 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню, складає 854 946,65 грн. Вказує, що ст. 31-1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» відповідальність за порушення законодавства про ОСББ та його недотримання, порушення прав ОСОБА_1 як співвласника об`єднання, порушення статуту та протидії його виконання несуть цивільну, кримінальну, адміністративну відповідальність до цього закону. Будучи відстороненою від роботи з 09.04.2017, її слід звільнити із формулюванням «припинення повноважень голови правління ОСББ та бухгалтера», що не здійснено головою правління Славною В.Г., яка оформила себе на посаду з 01.07.2017 по 09.10.2017 та продовжує працювати по теперішній час без повноважень та виборів із порушенням ст. 29 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Позивач вважає себе офіційно не звільненою, ОСОБА_2 офіційно не прийнятою, а тому, на її думку, має право на здійснення передбачених законодавством дій щодо звільнення та отримання розрахунку за час вимушеного прогулу. Підтвердженням чого є відповідь Кременчуцького районного управління поліції від 20.12.2023 №107/с-1659.

11.11.2024 до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшли уточнення ОСОБА_1 до позовної заяви, в яких просила суд: - зобов`язати звільнити ОСОБА_1 як голову правління ОСББ вул. Московська, 14-А з посади голови правління ОСББ вул. Московська, 14-А в установленому законом порядку на день винесення рішення суду, а також звільнити ОСОБА_1 з посади бухгалтера ОСББ вул. Московська, 14-А в установленому законом порядку, а також на підставі ст. 29 Закону України «Про ОСББ»; - зобов`язати голову правління ОСББ вул. Московська, 14-А м. Кременчук ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 , згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника, виплату сум, що належать йому до сплати від підприємства, установи, організації та яка проводиться в день звільнення, у даному випадку за бухгалтера за період з 01.02.2016 по 01.10.2024 у розмірі 415 222,83 грн та як голові правління за період з 24.04.2016 по 01.10.2024 у розмірі 413 651,26 грн, а всього 823 874,09 грн, та невиплачену заробітну плату станом на 01.06.2017 як голові правління 2 703,02 грн та як бухгалтеру невиплачену нараховану заробітну плату 1224,09 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню складає 832 801,20 грн (т.1 а.с. 103-112).

27.01.2025 до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшли уточнення ОСОБА_1 до позовної заяви, в яких просила суд: - зобов`язати звільнити ОСОБА_1 як голову правління ОСББ вул. Московська, 14-А з посади голови правління ОСББ вул. Московська, 14-А в установленому законом порядку на день винесення рішення суду, а також звільнити ОСОБА_1 з посади бухгалтера ОСББ АДРЕСА_2 в установленому законом порядку, а також на підставі ст. 29 Закону України «Про ОСББ»; - стягнути з голови правління ОСББ вул. Московська, 14-А м. Кременчук ОСОБА_2 та членів правління ОСББ вул. Московська, 14-А м. Кременчук (протокол з/з від 09.04.2017) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 при звільненні, в солідарному порядку, що належать до сплати, яка проводиться в день звільнення, як бухгалтеру за період з 01.02.2016 по 01.11.2024 у розмірі 421 514,10 грн та як голові правління за період з 24.04.2016 по 01.11.2024 у розмірі 426 848,83 грн, а всього 854 976,65 грн, та невиплачену заробітну плату станом на 01.06.2017, як голові правління 2 703,02 грн та як бухгалтеру невиплачену нараховану заробітну плату 1224,09 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню складає 854 946,65 грн (т.1 а.с. 139-145).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.01.2025 клопотання позивача - задоволено. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17А вул Московська (місто Кременчук, вул. Вадима Пугачова, 17А). Залучено до участі у справі в якості співвідповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17А вул Московська, , місцезнаходження: місто Кременчук, вул. Вадима Пугачова, 17А (т.1 а.с. 156-157).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17А вул. Московська Славної Валентини Григорівни, правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17А вул. Московська, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17А вул. Московська про звільнення її з посади голови правління та посади бухгалтера Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17А вул Московська, нарахування і виплати заробітної плати та належних їй сум при звільненні.

Витрати зі сплати судового збору віднесено на рахунок держави.

22.04.2025 представник ОСББ вул. Московська, 17 «А» - адвокат Ульянова Ю.А. через систему «Електронний суд» сформувала до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що у відповідності до умов договору про надання правничої допомоги від 14.02.2025, вартість послуг з надання правничої допомоги ОСББ вул. Московська, 17 «А» у цивільній справі №524/12276/24 у суді першої інстанції визначалася сторонами у розмірі 5 000 грн. Вказана у договорі сума коштів була сплачена клієнтом в повному обсязі у день укладення договору. Обсяг та перелік наданих клієнту послуг на підставі відповідного договору сторони узгодили в акті від 17.04.2025.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17А вул Московська адвоката Ульянової Юлії Анатоліївни.

Додаткове рішення мотивоване тим, що з урахуванням не надання разом із першою заявою по суті спору (відзивом на позов) на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які поніс відповідач і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а також документально підтверджених витрат про надання правничої допомоги (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо), суд першої інстанції дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про відшкодуванні відповідачу витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення суду першої інстанції представник ОСББ будинку 17 «А» вул Московська адвокат Ульянова Ю.А., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на додаткове рішення мотивована тим, що не заявлення адвокатом у відзиві відповідного клопотання жодним чином не порушило рівності сторін в цій справі і не позбавило позивача можливості висловити свою позицію щодо покладення на неї відповідних витрат, що нею і було зроблено в судових дебатах. У матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги від 14.02.2025, згідно якого вартість її роботи у цій справі становить 5 000 грн. Між адвокатом Ульяновою Ю.Я. та головою ОСББ Славною В.Г. 17.04.2025 було підписано акт про надані послуги за цим договором, який також є в матеріалах справи. Акт містить деталізований перелік робіт, здійснених адвокатом по договору, які нею виконані фактично.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи встановлено, що 05.03.2025 до суду надійшов відзив представника ОСББ (адвоката) Ульянової Ю.А. на позов, який не містив клопотання про покладення судових витрат на позивача у разі відмови у задоволенні позов (т.1 а.с. 200-202).

Крім того, не наданий на виконання ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із відзивом попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс відповідач по справі, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Інших заяв, клопотань щодо стягнення судових витрат суду не заявлялось.

Під час судових дебатів адвокатом усно заявлено про покладення судових витрат на позивача без зазначення розрахунку суми судових витрат, які поніс відповідач по справі, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Під час судових дебатів у справі №524/12276/24 позивач заперечувала проти стягнення із неї витрат на правничу допомогу.

Судом першої інстанції звернуто увагу, що відповідачем та/або адвокатом не заявлялось про неможливість подання таких доказів з поважних причин на підтвердження розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до заяви адвоката від 21.04.2025 про відшкодування таких витрат долучені: довіреність, видана на ім`я адвоката; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань; акт про надані послуги від 17.04.2025 до договору про надання правничої допомоги; документи на підтвердження направлення цієї заяви з додатками позивачу (т.2 а.с. 40-45).

01.04.2025 у судовому засіданні представником відповідача адвокатом Ульяновою Ю.А. надана копія договору про надання правничої допомоги, укладеного 14.02.2025 між адвокатом та ОСББ 17А вул. Московська, відповідно до п. 2 якого ціна послуг адвоката за ведення цієї справи у суді першої інстанції становить 5 000 грн, що сплачуються в день укладення договору (т.1 а.с. 233-235).

Інших документів суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якої надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000, від 30.09.2009 №23-рп/2009.

У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин першої-третьої, восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В пункті 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Згідно з правовими висновками, викладеними в додаткових постановах Верховного Суду від 16.06.2022 у справі №873/244/21, від 19.07.2022 у справі №910/6807/21, від 16.03.2023 у справі №927/153/22, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.07.2025 у справі №758/1066/24 (провадження №61-15273св24).

Як правильно встановлено судом першої інстанції, що у даній справі адвокат Ульянова Ю.А. не надала суду документально підтверджених витрат про надання правничої допомоги (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо).

Аналізуючи акт про надані послуги від 17.04.2025 до договору про надання правничої допомоги (т.2 а.с. 42), колегія суддів приходить до висновку про те, що у ньому дійсно перелічені надані послуги, проте, без зазначення вартості цих послуг, часу, використаного для їх надання, тобто без деталізації виконаних адвокатом робіт по наданню правничої допомоги.

Отже, інформація, яка міститься в акті про надані послуги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару 5 000 грн, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну не співмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Вищевикладене свідчить про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18.06.2006). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, доводи та вимоги апеляційної скарги, в межах яких суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 17 «А» вул. Московська адвоката Ульянової Юлії Анатоліївни залишити без задоволення.

Додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, то касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 липня 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов