Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1784/25

Провадження № 2-о/348/115/25

04 серпня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Бурдун Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Лейб`юк Є.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Голіней Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу; заінтересована особа: Надвірнянська міська рада Івано-Франківської області, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Голіней Л.Д., звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що її прабаба ОСОБА_3 з боку батька ОСОБА_4 за життя отримала право на земельну частку (пай) в селі Верхній Майдан площею 0,9800 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується сертифікатом на право власності на землю серії ІФ № 09-07-0175. Проте при видачі на підставі сертифікату державного акту при оформленні було здійснено помилку працівниками сільської ради і по батькові ОСОБА_5 зазначено « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 ». Після її смерті батько заявниці ОСОБА_4 вступив в управління та володіння спадковим майном. 28.04.2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 та отримала відмову, оскільки у державному акті на право власності на землю наявна технічна помилка та по батькові власниці зазначено « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 ». Дана обставина унеможливлює оформлення та видачі свідоцтва про спадщину. У зв`язку з наведеним, заявник просить встановити факт належності ОСОБА_3 державного акту на право приватної власності на землю виданого 10.06.2000 року серії ІІ-ІФ № 028617.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження суддею одноособово.

У судовому засіданні заявник та представник заявника адвокат Голіней Л.Д. підтримали заявлені вимоги, з підстав, зазначених у заяві, просили їх задовольнити. Представник заявника зазначила, що при оформленні державного акту було здійснено помилку працівниками сільської ради і по батькові ОСОБА_3 зазначено « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 ». На даний час вказана обставина перешкоджає заявнику оформити свідоцтво про спадщину після померлого батька.

Представник заінтересованої особи Надвірнянської міської ради Івано-Франківської областів судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за відсутності представника. При вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю заявника, пояснила що прадіда її чоловіка звали « ОСОБА_9 », тому вірне по батькові бабусі чоловіка « ОСОБА_10 ». За життя їй належала земельна ділянка, у сертифікаті її анкетні дані були зазначені вірно. Однак, в державному акті на право власності на землю було помилково зазначено « ОСОБА_6 ». Чоловік за життя не встиг впорядкувати документи, хоча ще за життя покійної бабусі користувався земельною ділянкою.

Суд, заслухавши заявника, представника заявника, допитавши свідка, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрована в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади та даними її паспорту громадянки України (а.с.4-5,6).

10 серпня 2013 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_11 , після чого її дошлюбне прізвище « ОСОБА_12 » було змінено на « ОСОБА_13 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 05.03.1988 року батьками ОСОБА_14 є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с.8).

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 6 підтверджується, що батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (а.с.9).

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 2 підтверджується, що ОСОБА_16 мала дошлюбне прізвище ОСОБА_17 (а.с.10).

З архівної довідки № 3-10(Ц)/06-06 від 31.03.2025 року вбачається, що ОСОБА_18 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Верхній Майдан Надвірнянського повіту, батько ОСОБА_19 , син ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , уродж. Добротовська; мати ОСОБА_22 донька ОСОБА_23 і ОСОБА_24 (а.с.11).

При укладенні шлюбу ОСОБА_25 із ОСОБА_26 її прізвище було змінено з « ОСОБА_27 » на « ОСОБА_17 », що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про одруження № НОМЕР_3 від 21.12.1968 року (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_16 (а.с.19)

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с. 10).

За життя ОСОБА_3 отримала право на земельну частку (пай) в селі Верхній Майдан площею 0,9800 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується сертифікатом на право власності на землю серії ІФ № 09-07-0175.

На підставі сертифікату ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,98 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території с. В.Майдан, урочище «Довге» Надвірнянського району, Івано-Франківської області, згідно рішення Верхньомайданської сільської ради народних депутатів від 17 грудня 1999 року № 69-9/99 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 193 (а.с.17-18). У вказаному документі прізвище власника, ім`я, по батькові зазначене як « ОСОБА_3 ».

Після смерті ОСОБА_3 її онук ОСОБА_28 , який є батьком заявниці, вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Надвірнянської міської ради від 23.05.2025 року № 18/18.2-22 (а.с.21).

28.04.2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Шушкевич С.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у державному акті про право власності на землю наявна технічна помилка та по батькові власниці зазначено « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 » (а.с.22-23).

З відповіді на адвокатський запит № 10/18.2-15 від 02.07.2025 року вбачається, що записи щодо видачі сертифікатів на ім`я « ОСОБА_3 » у книзі видачі сертифікатів відсутні, проте наявний запис про видачу сертифікату « ОСОБА_3 ». З плану встановлення меж земельних ділянок вбачається, що земельна ділянка площею 0,9800 га надавалася саме ОСОБА_3 (а.с. 24-25).

До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми.

Згідно з ст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Підстави для розгляду судом питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу передбачено п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З п. 12 вказаної постанови вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Окрім цього, за правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Обставини справи вказують на те, що при видачі державного акту було допущено помилку та невірно зазначено по батькові власника земельної ділянки ОСОБА_3 , та помилково зазначено по батькові « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 ».

Вказана помилка в написанні по батькові власника земельної ділянки очевидно, обумовлена неуважністю працівників при заповненні відповідних документів та допущенням описки та є об`єктивною перешкодою для реалізації заявником своїх спадкових прав.

Оскільки внести виправлення у первинні документи неможливо, заявник обґрунтовано звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки встановлення даного факту дозволить реалізувати право на оформлення свідоцтва на спадщину після померлого батька ОСОБА_4 . Іншим шляхом неможливо підтвердити факт належності правовстановлюючого документу померлій прабабі ОСОБА_3 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт належності ОСОБА_3 державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ІФ № 028617, виданого 10.06.2000 року, підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами, показами свідка, які відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають, а тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного,

керуючись ст.ст. 263, 265, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ІФ № 028617, виданого 10.06.2000 року на підставі рішення Верхньомайданської сільської ради народних депутатів від 17 грудня 1999 року № 69-9/99 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 193.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Представник заявника: адвокат Голіней Лілія Дмитрівна, адреса місця знаходження: 78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вулиця Мазепи, 25А.

Заінтересована особа: Надвірнянська міська рада Івано-Франківської області, адреса місця знаходження: 78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Мазепи, 28.

Повний текст рішення складений 05.08.2025.

Суддя Т.А.Бурдун