Справа № 189/1113/20
У Х В А Л А

05.08.2025 року селище Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.

за участі секретаря судового засідання Тахтарової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання в.о. начальника Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Барни Ю.А. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Барна Ю.А. звернулася до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , стягувач АТ "Українська залізниця", в особі: регіональної філії "Придніпровська залізниця АТ "Українська залізниця".

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні головного державного виконавця Фалько Т.В. знаходиться виконавче провадження № 74621040 з примусового виконання виконавчого листа №189/1113/20, виданого 22.02.2021 року Покровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальної шкоди, завданої злочином у сумі 29952,34 грн.

Залишок заборгованості на день надходження подання до суду складає 6581,79 грн.

Державний виконавець стверджує, що ОСОБА_1 без поважних причин не з`являється до виконавчої служби, не виконує виконавчий документ, у той час, як він належним чином повідомлений про необхідність з`явитися до виконавчої служби та попереджений про відповідальність за ухилення від виконання рішення суду.

15.07.2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду подання про привід боржника ОСОБА_1 .

В судове засідання учасники не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від державного виконавця заяв та клопотань не надійшло, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали заяви, прийшов до висновку про відмову у задоволенні подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність примусовому приводу боржника.

Під час розгляду подання про примусовий привід боржника, відповідно до ст. 438 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Закон України «Про виконавче провадження» вказує про право державного виконавця на звернення до суду із поданням про примусовий привід боржника. Таке подання державного виконавця погоджується з начальником відділу державної виконавчої служби, в якому зазначаються прізвище, ім`я та по батькові боржника, його місце проживання або/та роботи, місцезнаходження органу державної виконавчої служби і час, на який необхідно здійснити привід боржника.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб`єкт, якому доручається здійснити привід.

Так, звертаючись з поданням про примусовий привід боржника, державним виконавцем до матеріалів подання не додано доказів тих обставин, на які посилається державний виконавець у поданні, що боржник обізнаний про повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та доказів його ухилення від явки.

Водночас, у поданні державним виконавцем не зазначено дату та час, на які необхідно здійснити примусовий привід боржника, не вказано для яких саме виконавчих дій чи інших заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», необхідна присутність боржника.

Оцінивши обставини справи та наявні докази, суд, вважає, що підстави для застосування до боржника примусового приводу відсутні, оскільки державним виконавцем не надано суду доказів, що боржник дійсно отримував виклики державного виконавця, однак свідомо, навмисно, без поважних причин не прибув до державного виконавця, що свідчило б про його пряме ухилення від явки до державного виконавця та навмисне невиконання судового рішення, тим більше, що подання вбачається, що виконавчий лист боржником частково виконаний.

За таких підстав, суд вважає подання державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_1 передчасним, а відтак необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260,353,438 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання в.о. начальника Синельниківського ВДВС Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Барни Ю.А. про привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Чорна