КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-з/824/815/2025
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Рейнарт І.М.
при секретарі - Уляницькій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борисевича Даніїла Володимировича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борисевича Даніїла Володимировича на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Гончарука В.П., у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», третя особа: Профспілкова організація ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовомдо Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», третя особа: Профспілкова організація ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», в якому просила суд визнати протиправним та скасувати наказ Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» від 23.05.2024 року №186/ос «Про припинення трудового договору із ОСОБА_1 »;
поновити ОСОБА_1 на посаді заступника головного бухгалтера Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»;
стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.05.2024 по день прийняття рішення у справі;
стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» понесені судові витрати;
допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника головного бухгалтера Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту».
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», третя особа Профспілкова організація ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Борисевич Даніїл Володимирович подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 травня 2025 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борисевича Даніїла Володимировича задоволено.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», третя особа Профспілкова організація ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» від 23.05.2024 №186/ос про припинення із ОСОБА_1 - заступником головного бухгалтера, трудового договору 23 травня 2024 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника головного бухгалтера Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» з 24 травня 2024 року.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» ()на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24травня 2024 року по 19 травня 2025 року у розмірі 772 033,14 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» () в дохід держави судовий збір у розмірі 25 356,83 грн.

23 травня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Борисевич Даніїл Володимирович через підсистему «Електронний суд» подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, про стягненняз Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

В обгрунтування заяви зазначає, що 28.05.2024 року між позивачем та адвокатом Борисевичем Даніїлом Володимировичем було укладено договір про надання професійної правничої допомоги відповідно до пункту 4.1 якого встановлено, що за послуги, що надаються Адвокатом у відповідності із умовами даного Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар. Вартість послуг є фіксованою та складає 30 000 гривень.

В ході надання правничої допомоги Позивачу надано наступні послуги: підготовка та направлення адвокатського запиту до ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ»; підготовка позовної заяви до ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ»; підготовка відповіді на відзив ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ»; участь у 4 (чотирьох) судових засіданнях по справі №755/11168/24 в суді першої інстанції; участь у 2 (двох) судових засіданнях у справі №755/11168/24 в суді апеляційної інстанції.

22.05.2025 року між позивачем та його представником укладено та підписано Акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги від 28.05.2024 року відповідно до якого у клієнта відсутні претензії до якості наданих послуг.

У письмових запереченнях представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»- Ревенко Олексій Володимирович просить відмовити позивачу у стягненні судових витрат (на правничу допомогу).

Зазначає, що за змістом ст. 137, 368 ЦПК України, апеляційний суд може вирішити питання про стягнення витрат на правничу допомогу, які надавались саме під час апеляційного розгляду справи.

Також сторона відповідача звертає увагу судуна те, що позивачем та його представником не надано доказів оплати наданих послуг. Жодного рахунку та квитанції про сплату не надано. Вказане, на думку сторони відповідача,свідчить про те, що насправді не відбулось операцій між сторонами (адвокатом та позивачем).

У судовому засіданні 26 червня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Борисевич Даніїл Володимирович підтримав доводи заяви про ухвалення додатквого судового рішення у справі.

В судове засідання, призначене судом на 10 липня 2025 року, учасники справи не з?явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялись у встановленому законом порядку.

07 липня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Борисевич Даніїл Володимирович через підсистему «Електронний суд» подав до Київського апеляційного суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із занятістю адвоката в іншому судовому процесі.

Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства відкладення розгляду справи є правом суду, яке реалізується в залежності від обставин неможливості вирішення спору. Неявка учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, не відноситься до обставин, що унеможливлюють розгляд справи.

З урахуванням призначення справи до розгляду, що відбувались у відкритому судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, за участі представника позивача Борисевича Даніїла Володимировича, а також вжитих судом апеляційної інстанції заходів щодо належного повідомлення сторони позивача про розгляд справи, у тому числі, за узгодженням з представником позивача Борисевич ем Даніїл ом Володимирович ем дати та часу наступного судового засідання, колегія суддів апеляційного вважає, що неявка сторони позивача в судове засідання 10 липня 2025 року не перешкоджає розглядові заяви про ухвалення додаткового судового рішення та вважає можливим закінчення розгляду справи у відсутності позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Борисевича Даніїла Володимировича.

Відповідно до частини 4 статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи заявита заперечень на неї, колегія суддів приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борисевича Даніїла Володимировича про ухвалення додаткового судового рішення у справі підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до загального правила розподілу судових витрат між сторонами, шо передбачено частиною 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанції здійснював адвокатБорисевич Даніїл Володимировична підставі ордера серії АН № 14454427 від 25 червня 2024 року, ордера серії АН № 1613994 від 24 лютого 2025 року, виданих Адвокатським об`єднанням «С.А.П. та партнери» (а.с. 8, 199 том 1).

У позовній заяві на виконання вимог статті 134 ЦПК України сторона позивача повідомила про передній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у тому числі витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн, докази на підтвердження яких надасть суду до закінчення судових дебатів у справі.

В апеляційній скарзі сторона позивачапросила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» ()на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Протягом п`яти днівпісля ухвалення рішення суду(постанови) Київського апеляційного суду від 19 травня 2025 року сторона позивача подала заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката у судах першої та апеляційної інстанцій, із долученням договору про надання професійної правничої допомоги від 28 травня 2024 року, укладеного між адвокатом Борисевичем Даніїлом Володимировичем та ОСОБА_1, акту приймання-передачі наданих послуг від 22 травня 2025 року за договором про надання професійної правничої допомоги від 28 травня 2024 року. В окремо поданому клопотанні від 07 липня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Борисевич Даніїл Володимирович надав договір про співробітництво (партнерство) від 01 жовтня 2024 року, укладений між адвокатом Борисевичем Даніїлом Володимировичем та Адвокатським об`єднанням «С.А.П. та партнери».

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогута, розподіляючи вказані витрати між сторонами у справі, колегією суддів апеляційного суду враховується, що 01 жовтня 2024 року між адвокатом Борисевичем Даніїлом Володимировичем та Адвокатським об`єднанням «С.А.П. та партнери» укладено договір про співробітництво (партнерство), предметом якого є взаємодія і співробітництво Сторін у сфері надання юридичних, адвокатських послуг, шляхом залучення адвокатів однієї із Сторін до надання послуг клієнтам іншої Сторони, зокрема, з метою представництва та захисту інтересів клієнтів в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції, прокуратури, та усіх інших правоохоронних органах, тощо з будь-яких питань.

Об`єднання надає правничу допомогу в межах договору, укладеного Адвокатом із клієнтом. Ордери на участь у справі адвокатів Об`єднання видаються Об`єднанням із посиланням на договір про надання правничої допомоги, укладений Адвокатом, із зазначенням його дати та номер.

Відповідно додоговору про надання професійної правничої допомоги від 28 травня 2024 року, укладеного між адвокатом Борисевичем Даніїлом Володимировичем та ОСОБА_1 (Клієнт), у порядку та на умовах, що визначені договором, адвокат приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту послуги щодо: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; сладання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції, прокуратури, та усіх інших правоохоронних органах, тощо з будь-яких питань, а Клієнт зобов`язується здійснити оплату вартості наданих послуг.

Відповідно до положень розділу 4 договору сторони домовилися, що за послуги, що надаються Адвокатом у відповідності із умовами даного Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар. Вартість послуг є фіксованою та складає 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. Витрати Адвоката, понесені останнім або його представником у зв`язку із виконанням доручень Клієнта (поїздки, відрядження, оплати державного мита, судового збору та інші витрати) оплачуються Клієнтом не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання Клієнтом рахунку.

Актом приймання-передачі наданих послуг від 22 травня 2025 року за договором про надання професійної правничої допомоги від 28 травня 2024 року підтверджується, що адвокатом на виконання умов договору надано Клієнту, а останній прийняв без претензій наступні послуги: підготовка та направлення адвокатського запиту до ПрАТ «Київ- Дніпровське МППЗТ»; підготовка позовної заяви до ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ»; підготовка відповіді на відзив ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ»; участь у судових засіданнях по справі №755/11168/24 в суді першої інстанції; участь у судових засіданнях по справі №755/11168/24 в суді апеляційної інстанції.

Загальна вартість таких послуг, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у судах першої та апеляційної інстанцій оцінена позивачем в сумі 30 000,00 грн, яку сторона позивача просить стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту».

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогута, розподіляючи вказані витрати між сторонами у справі, колегією суддів апеляційного суду враховується, що суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15).

Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу на стадіїрозгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій у цивільній справі № 755/11168/24, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 рокуу справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.

Із наданих та досліджених доказів на підтвердження витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги у судах першої та апеляційної інстанцій, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції сторона позивача, зазначивши про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витратна правовудопомогу, не подавала докази на їх підтвердження.

Вперше із заявою про відшкодування витрат на правову допомогу та їх розрахунком представник позивача ОСОБА_1 адвокат Борисевич Даніїл Володимирович звернувся до Київського апеляційного суду, із долученням договору про надання професійної правничої допомоги від 28 травня 2024 року, укладеного між адвокатом Борисевичем Даніїлом Володимировичем та ОСОБА_1, акта приймання-передачі наданих послуг від 22 травня 2025 року за договором про надання професійної правничої допомоги від 28 травня 2024 року, договору про співробітництво (партнерство) від 01 жовтня 2024 року, укладеного між адвокатом Борисевичем Даніїлом Володимировичем та Адвокатським об`єднанням «С.А.П. та партнери».

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що прохання у позовній заяві про стягнення фактично понесених судових витрат з відповідача, не є тотожним із заявою про намір подати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення у справі.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у пункті 102 постанови від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Зважаючи на викладене та на положення частини другої статті 134 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борисевича Даніїла Володимировича у частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Щодо судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат в суді апеляційної інстанції, колегія суддів апеляційного суду враховує, що правова позиція сторони позивача в цій справі не змінювалась в судах першої та апеляційної інстанцій, адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правідносини у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтувала свої вимоги, та інші обставини.

Участь адвоката Борисевича Даніїла Володимировича у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підтверджується протоколом судового засідання від 12 травня 2025 року, яке тривало 43 хвилини, протоколом від 19 травня 2025 року, яке тривало 16 хвилин.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

За таких обставин, надавши оцінку доказам щодо понесених витрат позивачем ОСОБА_1 ою на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог статей 137, 141 ЦПК України, врахувавши суть спору, характер послуг,подані представником відповідача заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх неспівмірності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на користь ОСОБА_1 , до 5000,00 грн, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, кількості судових засідань, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом Борисевичем Даніїлом Володимировичем в суді апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борисевича Даніїла Володимировича про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борисевича Даніїла Володимировича про ухвалення додаткового судового рішення у справі задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення у цивільній справіза апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борисевича Даніїла Володимировича на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Гончарука В.П., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», третя особа: Профспілкова організація ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» ()на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у суді апеляційної інстанції, у розмірі 5 000,00 грн.

У задоволенні решти вимогзаяви- відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: