Провадження №2-др/760/151/25
06 серпня 2025 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Тесленко І. О.,
за участю секретаря судового засідання Бережної С.П.,
представника позивача адвоката Козій Д.О.,
представника відповідачів адвоката Стойчева Р.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву представника відповідачів - адвоката Стойчева Р. В., про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6 , Державна інспекція архітектури та містобудування України, Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Імені Олега Лєбєдєва», про встановлення факту порушення права на мирне володіння майном, відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди,
В провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6 , Державна інспекція архітектури та містобудування України, Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Імені Олега Лєбєдєва», про встановлення факту порушення права на мирне володіння майном, відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди.
08 липня 2025 року на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали заяви передані судді Тесленко І.О.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2025 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року заяву представника відповідачів - адвоката Стойчева Р. В., про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6 , Державна інспекція архітектури та містобудування України, Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Імені Олега Лєбєдєва», про встановлення факту порушення права на мирне володіння майном, відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, - залишено без руху; встановлено представнику відповідачів строк для усунення недоліків заяви - протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.
21 липня 2025 року від представника відповідачів до суду надійшла заява про стягнення судових витрат у цивільній справі (уточнена) з додатками. Недоліки вказані в ухвалі суду від 15 липня 2025 року усунено.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 липня 2025 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_7 , про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6 , Державна інспекція архітектури та містобудування України, Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Імені Олега Лєбєдєва», про встановлення факту порушення права на мирне володіння майном, відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди; призначено судове засідання.
В судове засідання представник відповідачів - адвокат Стойчев Р.В. з`явився, вказану заяву підтримав, вказав, що на його думку у цій справі в діях позивач вбачається зловживання процесуальними правами. Зазначив, що ним укладено було договори з відповідачами щодо надання послуг з правничої допомоги, надання відповідних послуг підтверджено актами виконаних робіт. Зазначив, що в актах вказано перелік послуг, які були надані, зокрема участь в судових засіданнях, п`ять з яких не відбулися через сторону позивача у справі. Також, вказав, що ЦПК України передбачено чіткий строк звернення до суду з заявою щодо винесення додаткового рішення щодо процесуальних витрат. Тож, у випадку не вирішення цього питання в подальшому відповідачі будуть позбавлені такої можливості.
Відповідачі присутні в судовому засіданні підтримали позицію свого представника.
Представник позивача в судове засідання з`явилась, проти задоволення заяви заперечувала. Вказала, що стороною позивача подано до апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, апеляційний суд витребував справу у Солом`янського районного суду м. Києва, тож наразі розгляд вказаної заяви є неможливим, оскільки у випадку скасування ухвали апеляційним судом позивачка буде позбавлена ефективного захисту, їй потрібно буде вживати додаткових заходів. Також вказала, що в договорах, наданих на підтвердження понесення витрат передбачено строк їх оплати 20 днів, тож оплата мала бути здійснена відповідачами на користь адвоката до 24.07.2025 року, однак, доказів оплати наразі в матеріалах справи не має. Зазначила, що надані на підтвердження витрат докази не містять у собі розрахунку, часу, обсягу наданих послуг та т.і. Крім того, звернула увагу на той факт, що адвокат представляв інтереси всіх відповідачів і відповідно послуги були надані один раз щодо всіх відповідачів, однак, вони відображені у договірних відносинах з кожним відповідачем, що збільшило суму витрат в чотири рази (зокрема: у справі подано один відзив, представник приймав участь в судових засіданнях в інтересах одночасно всіх відповідачів). З врахуванням наведеного вказала, що на її думку наявні підстави для зменшення витрат з правової допомоги, але у зв`язку з відсутністю доказів, які підтверджують їх оплату, є підстави для відмови у задоволенні заяви.
Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 8 - 9 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Згідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВП ВС від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21, компенсація витрат позивачем за надану правничу допомогу відповідачу у випадку залишення позову без розгляду здійснюється з дотриманням загальних процесуальних гарантій щодо розподілу судових витрат за наслідком розгляду спору по суті з дотриманням вимог, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України (ч. 5 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Процедура розгляду заяви про розподіл судових витрат у випадку залишення позовної заяви без розгляду має здійснюватися з урахуванням особливостей, визначених ч. 5 ст. 130 ГПК України (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), та з урахуванням загальної чи спрощеної процедури позовного провадження, яка застосовувалася щодо розгляду позовної заяви в конкретній справі.
Оскільки судом позов було залишено без розгляду, однак, судом не вирішено питання про судові витрати (зокрема витрати на професійну правничу допомогу), суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі.
Згідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2024 року у справі № 372/5151/23 зазначено, що "заявою про розподіл витрат на правову допомогу в розумінні частини восьмої статті 141 та частини першої статті 246 ЦПК України є усне чи письмове клопотання сторони до закінчення судових дебатів у справі про розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу з доказами на їх підтвердження або із заявою про намір подати докази на підтвердження цих витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду".
Представник відповідачів звернувся з відповідною заявою в порядку та строки встановлені ЦПК України.
Суд критично сприймає позицію представника позивача щодо неможливості розгляду заяви про винесення додаткового рішення у справі з приводу судових витрат до розгляду справи судом апеляційної інстанції, оскільки нормами ЦПК України встановлено чіткі строки для звернення до суду з відповідною заявою, та, відповідно вирішення цього питання.
При цьому, процесуальним законодавством не передбачено можливості відкладення розгляду цього питання у випадку оскарження сторонами рішення та / або ухвали в апеляційному або касаційному порядку.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного процесуального законодавства.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
При цьому, відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести, а саме: ознайомлення з матеріалами справи, аналіз документації, підготовка / подання відзиву на позов - 10 000,00грн., участь в судовому засіданні - 5 000,00 грн. (до 2 годин знаходження у суді з незалежних від адвоката причин), - кожна наступна година 1 000,00грн., підготовка клопотань / заяв (у разі необхідності) - від 5 000,00грн., підготовка відповіді на відзив (у разі необхідності) - 5 000,00грн. (т. 1 а.с. 158 - 168).
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження витрат на отримання правничої допомоги відповідачем ОСОБА_5 представником відповідачів надано суду наступні докази:
- Акт надання послуг №1 від 04.07.2025 року, загальна вартість наданих послуг 30 000,00 грн.;
- Рахунок - фактура №1/07/2025 на суму 30 000,00 грн.
На підтвердження витрат на отримання правничої допомоги відповідачем ОСОБА_4 представником відповідачів надано суду наступні докази:
- Рахунок - фактура №1/07/2025 на суму 30 000,00 грн.
На підтвердження витрат на отримання правничої допомоги відповідачем ОСОБА_2 представником відповідачів надано суду наступні докази:
- Акт надання послуг №1 від 04.07.2025 року, загальна вартість наданих послуг 30 000,00 грн., який містить у собі деталізацію наданих адвокатом послуг та їх загальну вартість, яка відповідає вартості, погодженій сторонами у договорі;
- Рахунок - фактура №1/07/2025 на суму 30 000,00 грн.
На підтвердження витрат на отримання правничої допомоги відповідачем ОСОБА_1 представником відповідачів надано суду наступні докази:
- Рахунок - фактура №1/07/2025 на суму 30 000,00 грн.
При цьому, суд зважає на те, що послуги, перелічені у актах наданих послуг щодо всіх відповідачів є тотожними (ознайомлення з матеріалами справи, аналіз правових документів -позовної заяви та додатків, складання відзиву на позовну заяву, участь в судових засіданнях тощо).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у Постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що твердження представника позивача щодо штучного збільшення обсягу та вартості наданих адвокатом послуг шляхом зазначення фактично тотожних послуг щодо кожного з відповідачів, на думку суду є обґрунтованими.
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що вартість послуг з правової допомоги, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідачів підлягає зменшенню пропорційно до вартості фактично наданих послуг.
Щодо тверджень представника позивача щодо відсутності доказів оплати наданих послуг з правової допомоги, а також детального опису щодо виконаних робіт, витраченого адвокатом часу, тощо, суд враховує наступне.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зробила такі висновки:
"… 141. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
142. Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
143. Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
144. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
145. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
146.Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.
147.Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо…."
За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.
З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява представника відповідачів - адвоката Стойчева Р. В., про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6 , Державна інспекція архітектури та містобудування України, Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Імені Олега Лєбєдєва», про встановлення факту порушення права на мирне володіння майном, відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
заяву представника відповідачів - адвоката Стойчева Р. В., про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6 , Державна інспекція архітектури та містобудування України, Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Імені Олега Лєбєдєва», про встановлення факту порушення права на мирне володіння майном, відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) накористь ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП невідомо) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.
У задоволенні іншої частини заяви, - відмовити.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідачі:

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ),

ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ),

ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ),

ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП невідомо),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:

ОСОБА_6 (адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ),

Державна інспекція архітектури та містобудування України (місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ),

Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія» (місцезнаходження: 03062, місто Київ, просп. Перемоги, буд. 67, ),

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Імені Олега Лєбєдєва» (місцезнаходження: 03037, місто Київ, просп. Валерія Лобановського, буд. 4-В, ).

Суддя І. О. Тесленко