Справа № 185/8674/25
Провадження № 2-о/185/311/25
У Х В А Л А

06 серпня 2025 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Приходька О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дніпровський відділ ДРАЦС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті особи, яка померла на тимчасово окупованій території України, -

встановив:

В провадженні суду перебуває зазначена вище цивільна справа.

У судове засідання учасники справи не з`явились. Заявник просила розглянути справу без її участі про що надала письмову заяву.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне витребувати у заявника оригінали доданих до заяви копій письмових доказів виходячи з наступного.

За приписами ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 213 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. У судовому засіданні можуть бути оголошені перерви, тривалість яких визначається відповідно до обставин розгляду справи, що їх викликали.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом; якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу; якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Заявниця у заяві зазначає, що додає до заяви медичне свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 . Проте зазначене не відповідає дійсності, а саме заявницею надані копії зазначених доказів, а не їх оригінали.

На наданих суду копіях письмових доказів зроблена відмітка "згідно з оригіналом", проте, у суду є сумніви у наявності у заявника оригіналів деяких письмових доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Виходячи з публічно-правових засад цивільного судочинства, з метою забезпечення добросовісності процесуальної поведінки учасників справи, виходячи із принципу пропорційності, що покликаний забезпечити баланс приватних та публічних інтересів під час відправлення правосуддя, суд вважає що існують усі підстави для витребування оригіналів письмових доказів.

Враховуючи, що заявниця не з`явилась до суду, не надала суду оригінали доданих до заяви письмових доказів, те, що до заяви додані лише копії письмових доказів та з метою повного, всебічного дослідження всіх обставин справи, суд вважає за необхідне з власної ініціативи витребувати у заявниці оригінали документів, копії яких додані до заяви про встановлення факту смерті.

Крім того, додатки, зазначені як "Медична довідка про смерть" та "Свідоцтво про смерть..." викладені на іноземній мові, але перекладу зазначених документів не додано.

Відповідно до ч.8 ст. 95 ЦПК України Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відсутність перекладу позбавляє суд можливості точно встановити правильний зміст наданих доказів.

Керуючись ст.ст. 81,213,260 ЦПК України, -

постановив:

Зобов`язати ОСОБА_1 , надати суду не пізніше п`яти днів з дня отримання ухвали суду:

- оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- оригінал медичної довідки про причину смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Запропонувати заявниці надати суду переклад зазначених пиьсмових доказів на державну мову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Роз`яснити, що у відповідності до ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Суддя: М. М. Перекопський