Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1797/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., при секретарі судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СЕНС БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

АТ "СЕНС БАНК" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивує тим, що 25.05.2023 року ОСОБА_1 (далі - Позичальник, Відповідач) звернувся до АТ «СЕНС БАНК» (далі - Банк) з метою отримання банківських послуг.

25.05.2023 року підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500772088 відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту.

Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «СЕНС БАНК», що укладений між ним та Банком.

25.05.2023 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500772088 Банк прийняв пропозицію Відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №500772088 від 25.05.2023 року.

Документи підписані позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «5708» шляхом направлення 25.05.2023року на номер НОМЕР_5.

У Додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача.

Таким чином 25.05.2023 року між банком та відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту №500772088, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №500772088, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту із наступними основними умовами.

Тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту - 337671.08грн; процентна ставка - 4,99 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 120 місяців; дата повернення кредиту - 25.05.2033 року; порядок повернення кредиту - графік платежів: до 25 числа кожного місяця. Pозмір мінімального щомісячного платежу з 1 по 12 міс. - 3917.55грн.; з 13 по 24 міс. - 6956.59 грн.; з 25 по 120-й міс. - 8644.95 грн. для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок НОМЕР_4 відкритий у Банку.

Позичальник кредит отримала, що підтверджується меморіальним ордером № вiд 25.05.2023р., виписками по рахункам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Проте позичальник не виконала взяті на себе зобов`язання припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним.

Загальна заборгованість згідно з угодою №500772088 від 25.05.2023 року, відповідно до розрахунку станом на 05.09.2024 року, становила 366126,12 грн. (Триста шістдесят шість тисяч сто двадцять шість гривень 12 копійок), з яких: за кредитом- 329 946,47 грн (Триста двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сорок шiсть гривень 47 копiйок); по відсотках- 21 235,00 грн (Двадцять одна тисяча двісті тридцять п`ять гривень 00 копійок); по комісії- 14 944,65 грн. (Чотирнадцять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривнi 65 копiйок).

На підставі вище наведеного позивач просить стягнути заборгованість за кредитними договорами, судовий збір та судові витрати за надану правову допомогу.

Представник позивача АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про приєднання квитанцій посвідчених АТ "Сенс Банк" про часткове погашення боргу.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 25.05.2023 року ОСОБА_1 звернудася до АТ «СЕНС БАНК» з метою отримання банківських послуг.

25.05.2023 року підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500772088 відповідач запропонувала банку укласти угоду про надання споживчого кредиту.

Підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «СЕНС БАНК», що укладений між сторонами.

25.05.2023 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500772088 банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500772088 від 25.05.2023 року.

Документи підписані позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «5708» шляхом направлення 25.05.2023року на номер НОМЕР_5.

У Додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача.

Таким чином 25.05.2023 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 з дотриманням приписів чинного законодавства України укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту №500772088, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №500772088, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту із наступними основними умовами.

Тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту - 337671.08грн; процентна ставка - 4,99 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 120 місяців; дата повернення кредиту - 25.05.2033 року; порядок повернення кредиту - графік платежів: до 25 числа кожного місяця. Pозмір мінімального щомісячного платежу з 1 по 12 міс. - 3917.55грн.; з 13 по 24 міс. - 6956.59 грн.; з 25 по 120-й міс. - 8644.95 грн. для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № НОМЕР_2 відкритий у Банку.

Позичальник кредит отримала, що підтверджується меморіальним ордером № вiд 25.05.2023р., виписками по рахункам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Разом з тим, суд бере до уваги надані відповідачем ОСОБА_1 копії квитанцій та виписку перерахування коштів для погашення заборгованості, згідно яких відповідач 20.05.2025 року, 04.06.2025 року, 04.07.2025 року перерахувала АТ «Сенс Банк» кошти для погашення заборгованості за кредитним договором № 500772088 від 25.05.2023 року на загальну суму 100 000 гривень.

Беручи до уваги подані відповідачем докази, загальна заборгованість згідно з угодою №500772088 від 25.05.2023 року становить 266126,12 грн. (Двісті шістдесят шість тисяч сто двадцять шість гривень 12 копійок).

Пункт 1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного Кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного Кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як передбачено ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст.610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Також, згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частиною 1 статті 612 Цивільного Кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року передбачено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій, у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до умов кредитного договору, Банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується в поряду та на умовах, що визначені Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, відповідач ОСОБА_1 у свою чергу частково погасила заборгованість. Відповідно позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за споживчим кредитому № 500772088 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно позовної заяви для надання професійної правничої допомоги АТ «Сенс Банк» звернулось до Адвокатського об`єднання «СмартЛекс», про що укладено Договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року.

Відповідно до п. 3.1. Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: -за підготовку і подання позовної заяви до суду - 375,00 грн; -за отримання рішення суду - 225,00 грн; -комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85 %.

Таким чином позивач визначив витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані із розглядом справи за цією позовною заявою, в сумі 29 340,90 грн (із розрахунку: 375,00 грн + 225,00 грн + 366 126,12 грн х 7,85 %).

На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем не надано платіжну інструкцію згідно з якої АТ «Сенс Банк» перерахував (чи зобов`язаний перерахувати) Адвокатського об`єднання «СмартЛекс» кошти за надання правової допомоги згідно договору № 1006 від 28.01.2025 року.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 року у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, врахувавши складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, прийшов до висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, із ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» слід стягнути 3 000 гривень судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги.

Враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи подані докази, суд приймає рішення часткове задоволення позову.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 3193,51 грн. (266126,12 грн. х 4393,51 грн. /366126,12 грн.).

Керуючись ст.ст. 141, 525, 526, 530, 599, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість в сумі 266126,12 грн. (Двісті шістдесят шість тисяч сто двадцять шість гривень 12 копійок), 3193 гривні 51 копійки сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», ел. пошта , адреса 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, .

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 31.07.2025 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк