Провадження № 2-др/752/162/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

/ додаткове /

05 серпня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Зінченка Д.В., розглянувши заяву представника відповідачаГустіліної Олени Станіславівни про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Державного некомерційного підприємства «Національного інституту раку» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року в позові Державного некомерційного підприємства «Національний інститут раку» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

21 жовтня 2024 року представником відповідача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з позивача на користь, відповідача розмір витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді та наданням правовничої допомоги при розгляді справи №752/17906/23, у розмірі 152 191 грн 66 коп., з яких:- витрати на правничу допомогу у розмірі 153 879 грн 66 коп. Стягнути з позивача на користь, відповідача розмір витрат пов`язаних з розглядом судової справи №752/17906/23 у розмірі 359 грн 66 коп: 158 грн - поштові витрати; 96 грн 66 коп. - оплата копіювання документів відповідно наданого позивачем розрахунку на оплату №3384 від 21.12.2023; 105 грн - оплата витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань.

В обґрунтування заяви посилається на те, що позивач маючи на меті заволодіти коштами відповідача за можливо втрачене майно в результаті свого недбалого ставлення до збереження майна та ведення обліку, безпідставно та необгрунтовано намагався покласти вину на відповідача та стягнути з нього надмірно великі кошти у сумі 1 297 205 грн 39 коп. За таких підстав, на думку відповідача, у разі неналежного правового захисту відповідач потрапив би у над скрутне матеріальне становище, що суттєво вплинуло б на його життя (зокрема сімейне, здоров`я тощо) у подальшому.

Крім того, відповідачеві в умовах загострення онкологічної хвороби його батька, який знаходиться на його утриманні, необхідно було значно заощаджувати кошти, оскільки з`явились й витрати на правничу допомогу у зв`язку із наданням необгрунтованого позову до суду.

Слід зазначити, що наявність самого позову та інформація на сайті "Судова влада" про стягнення сум з відповідача несе й репутаційні ризики пов`язані із проблемами влаштування на роботу.

29 червня 2023 року між відповідачем та адвокатом Густіліною О.С. був укладений договір про надання правової допомоги з строком дії п`ять років.

У відзиві відповідача від 28 листопада 2023 року було заявлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, яка становила близько 19 175 грн. + гонорар успіху - 10 % ціни позову.

Вартість наданої правничої допомоги, пов`язаної з підготовкою до судового розгляду, визначена відповідно до прейскуранту цін та погоджена відповідачем та адвокатом відповідно до додатку до договору.

Відповідачем було сплачено адвокату:

- 2 000 грн. - за отримання правничої консультації;

-800 грн. - за складання заяви від 13 листопада 2024 року про отримання ухвали суду про відкриття провадження, про ознайомлення з матеріалами справи, про поновлення строку для подання відзиву;

-4 000 грн - за первинне вивчення адвокатом документів та опрацювання правової позиції (отримання позовної заяви у приміщенні суду);

-1000 грн. - за складання адвокатського запиту від 21 листопада 2023 року до ДНП "НІР";

-200 грн. - отримання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

-8 000 грн. - складання відзиву від 28 листопада 2023 року;

- 800 грн. - за складання заяви від 03 січня 2024 року про приєднання доказів до матеріалів справи; 1000 грн - за складання клопотання від 14 лютого 2024 року про поновлення процесуальних строків та приєднання доказів;

- 4000 грн. - за участь у судовому засіданні 11.09.2024;

-2000 грн. - за складання заяви про стягнення витрат на правничу допомогу;

- 129 720 грн. - гонорар успіху - 10 % ціни позову. Загальна сума - 153 520,00 грн.

Крім того, просить стягнути 158 грн - поштові витрати; 96 грн 66 коп. - оплата копіювання документів відповідно наданого позивачем розрахунку на оплату №3384 від 21.12.2023; 105 грн - оплата витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань загальна сума - 359 грн 66 коп. Таким чином, загальна сума судових витрат відповідача становить 153 879 грн 66 коп.

На підставі викладеного просить задовольнити заяву.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29 липня 2025 року вказану заяву передано на розгляд судді Машкевич К.В.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року в позові Державного некомерційного підприємства «Національний інститут раку» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Постанової Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року апеляційну скаргу Державного некомерційного підприємства «Національний інститут раку» залишено без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року без змін.

Стягнуто з Державного некомерційного підприємства «Національний інститут раку» на користь ОСОБА_1 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесену у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України во витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

31 жовтня 2024 року позивач подав суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, посилаючись на те, що заявлена сума є завищеною та не співмірною з огляду на обсяг наданої представником відповідача правничої допомоги в суді.

Зазначає, що заявлені відповідачем витрати на адвокатську допомогу підлягають зменшенню. З аналізу цінової кон`юктури на послуги із правничої допомоги, яка надається у трудових спорах вартість консультації складає від 500 грн., складання адвокатських запитів - від 500 грн., складання клопотань, заяв - від 300- 500 грн., представлення інтересів у судовому засіданні - від 1 500 грн.

В заяві представник відповідача в склад витрат за надання правничої допомоги включає також витрати, пов`язані з розглядом судової справи (поштові послуги, оплата на копіювання, отримання витягу). Зазначені витрати не є самостійним видом адвокатської послуги, не належить до числа правничої допомоги і охоплюється діями з підготовки до судового засідання, а тому має бути виключена із відшкодування взагалі. Послуга із друку, відправлення кореспонденції не належить до видів правової допомоги.

04 листопада 2024 року до суду надійшли заперечення на заяву позивача про зменшення витрат на правову допомогу.

Того ж дня, було подано представником відповідача заяву, в якій просила поновити строк для надання доказу про сплату другої частини гонорару, а саме копії квитанції до прибуткового касового ордеру на суму 64 860 грн та долучити її до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що 29 червня 2023 року між АО «ГУСТІЛІНА ОЛЕНА» в особі директора Густіліної Олени Станіславівни та відповідачем укладено договір про надання правової допомоги.

На підтвердження понесення відповідних витрат заявник надала договір про надання правової допомоги від 29 червня 2023 року, додаток до цього договору з прейскурантом цін на адвокатські послуги від 29 червня 2023 року, акт виконаних робіт за вказаним договором від 19 жовтня 2024 року та квитанції до прибуткового касового ордера від 13 листопада 2023 року на суму 2800,00 грн., від 17 листопада 2023 року на суму 4000,00 грн., від 15 січня 2024 року на суму 800,00 грн від 29 листопадда 2023 року на суму 9200,66 грн., від 16 лютого 2024 року на суму 1000,00 грн. від 11 вересня 2024 року на суму 359,66 грн. від 19 жовтня 2024 року на суму 66860,00 грн., від 11 вересня 2024 року на суму 4000,00 грн.

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до п.п.6, 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно зі ст.19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.

З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню на користь відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В свою чергу, в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 ) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 04 жовтня 2021 року у справі № 640/8316/20, від 21 жовтня 2021 року у справі № 420/4820/19 та інших, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд враховує, що справа розглядалася судом у порядку загального провадження.

Адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Щодо певних видів правової допомоги,суд враховує як їх пов`язаність з розглядом справи, так і заперечення представника позивача щодо їх вартості.

Суд вважає, що загальні витрати в розмірі 153879,66 грн. не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Враховуючи викладене вище, предмет спору сторін та складність справи, враховуючи положення ч.4 ст.137 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове стягнення понесених відповідачем витрат на загальну суму у розмірі 30 000,00 грн.

Розмір такого стягнення судових витрат на правничу допомогу є розумним та справедливим, при цьому забезпечить відновлення права відповідача на повернення коштів, які він змушений реально затратити з метою захисту своїх прав та інтересів в суді, а також відповідатиме завданню цивільного судочинства, проголошеному у статті 2 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з Державного некомерційного підприємства «Національного інституту раку» /адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Здановської Юлії, 33/43, на користь ОСОБА_1 / адраса проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 / 30 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.В. Машкевич