Справа № 143/735/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06.08.2025 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Тітова Т. Л., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

установила:

05.08.2025 до суду надійшла вказана вище позовна заява, в якій позивачі просять визнати право власності за кожним на спадкове майно, яке належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на 1/4 частину земельної ділянки площею 2,1329 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:002:0014 та на 1/4 частину земельної ділянки площею 2,1329 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:002:0015, що розташовані на території Станилівського старостату Вінницького району Вінницької області, які належали ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ознайомившись із матеріалами справи та доданими до неї матеріалами, суддя, вирішуючи питання щодо відкриття провадження, дійшла висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з огляду на наступне.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви встановлено статтями 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року становить 3 028 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено такі ставки судового збору: за позовну вимогу майнового характеру, яку заявила фізична особа 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом позовної заяви позивачами заявлено кожним по дві позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно, які є вимогами майнового характеру.

Ціна позову це грошовий вираз майнових вимог позивача, яка визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсна вартість майна підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності. Зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Положення ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» визначають, що грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення поділяється на два типи: нормативну та експертну. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки. Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.

За змістом ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

У відповідності до положень ст. 19 Закону України «Про оцінку земель» експертна грошова оцінка земельних ділянок проводиться суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до вимог цього, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні», а також інших нормативно-правових актів та державних стандартів, норм і правил.

За змістом ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Разом з тим, хоча позовна заява і містить ціну позову 180 142 грн та докази сплати судового збору (платіжні інструкції №№ 0.0..1, 0.0..1, 0.0..1 від 30.07.2025 на суму 1212 грн кожна), однак, відсутні належні докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна та, відповідно, дійсної ціни позову.

Так, обґрунтованість проведеного розрахунку судового збору позивачі підтверджують з посиланням на витяги із технічної документації з нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок з кадастровим номером :01:002:0015 від 30.07.2025 № НВ-025 та з кадастровим номером :01:002:0014 від 30.07.2025 № НВ-025.

Однак, нормативна вартість земельної ділянки не є тотожною вартості земельної ділянки, а для визначення ціни позову позивачам слід надати доказ вартості спірних ділянок, у формі, визначеній чинним законодавством.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Разом з тим, відповідно до положення пункту 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України та Закону України «Про оцінку земель», для визначення вартості об`єктів, тобто ціни позову в цьому спорі, необхідно виходити із експертної грошової оцінки спірних земельних ділянок.

Таким чином, позивачам необхідно зазначити ціну позову, яка відповідатиме дійсній вартості спірних земельних ділянок станом на дату подання вказаної вище позовної заяви, надавши відповідні докази (звіт експертної грошової оцінки). В разі необхідності, з урахуванням попередньо сплаченого судового збору, доплатити судовий збір за позовні вимоги майнового характеру з розрахунку 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вказане вище, ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху з наданням позивачам строку необхідного для усунення наведених вище недоліків.

Керуючись статтями 175-177, 185, 260-261, 353 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом залишити без руху.

Надати позивачам строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення викладених у її мотивувальній частині недоліків.

Якщо позивачі не усунуть недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачам.

Копію ухвали надіслати позивачам.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат щодо сплати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області.

В іншій частині ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя