КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ
Справа № 520/9760/17
Провадження № 4-с/947/42/25
УХВАЛА

31.07.2025 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 , за участі стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_2 , заінтересованої особи: Біляївського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання дій державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

29.07.2025 року до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через підсистему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_1 , за участі стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_2 , про визнання дій державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною скаргою розподілено судді Калініченко Л.В.

Суд зазначає, що процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Право на звернення до суду зі скаргою на дії, рішення чи бездіяльність державного/приватного виконавця врегульоване ст. 447 ЦПК України, Розділ VIІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Згідно зі статтею 448 ЦПК України, якою врегульовано подання скарги та прийняття її до розгляду, передбачено, що до скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і такі документи раніше не подавалися;

2) докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

У відповідності до положень статті 43 ЦПК України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Приймаючи вказані положення вбачається, що заявник до скарги зобов`язаний надати відповідні докази скерування поданих до суду документів (копії скарги з усіма копіями доданих до неї документів) заінтересованим особам по справі: ОСОБА_2 та Біляївському відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), які повинні відповідати вимогам передбаченим статтею 43 ЦПК України.

Отже, оскільки Біляївський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у відповідності до положень статті 14 ЦПК України, зобов`язаний мати зареєстрований електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, належним доказом скерування йому поданих до суду документів у відповідності до положень статті 43 ЦПК України є підтвердження про надсилання до електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі відповідного учасника справи в електронній формі відповідних документів.

Оскільки, стягувач ОСОБА_2 , не є суб`єктом який зобов`язаний зареєструвати відповідний електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі та не повідомлення заявником відомостей про наявність у стягувача зареєстрованого відповідного електронного документа, належним доказом скерування відповідних документів стягувану є докази надсилання в письмовій формі копії поданих до суду документів листом з описом вкладення.

Поряд з цим, як вбачається, заявником надано до суду в якості доказів скерування іншим учасникам справи копій поданих до суду документів лише квитанції АТ Укрпошта про скерування відповідних рекомендованих повідомлень, без надання відповідного листа опису вкладення та підтвердження про скерування до органу державної виконавчої служби відповідних документів до електронного кабінету учасника справи.

За наслідком чого, подані до суду документи на підтвердження скерування поданих до суду документів іншим учасникам справи не є належними та не відповідають положенням статті 43 ЦПК України, а відтак скарга подана без додержання вимог ч.4 статті 448 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 448 ЦПК України, суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.

Одночасно, судом враховується, що у ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

З урахуванням викладеного, оскільки подана скарга не відповідає вимогам ч.4 ст.448 ЦПК України, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 , за участі стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_2 , заінтересованої особи: Біляївського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання дій державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає поверненню скаржнику без розгляду.

Керуючись ст. 14, 43, 352-354, 447, 448, 450 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , за участі стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_2 , заінтересованої особи: Біляївського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання дій державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії - повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга шляхом подання її протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л. В. Калініченко