Справа № 645/1792/21
Провадження № 2/645/46/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Харків

Неимшлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Федоровської Д.І.,

сторони по справі:

представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - Жарова-Тітарьова Л.М.

відповідачка за первісним позовом (позивачка за зустрічним позовом) - ОСОБА_2

представник відповідачки за первісним позовом (позивачки за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву від 04.08.2025 року ОСОБА_4 про відвід судді по цивільній справі за первісним позовом:

ОСОБА_4

до ОСОБА_2

про поділ майна подружжя

та зустрічним позовом:

ОСОБА_2

до ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник»,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович,

про витребування майна з чужого незаконного володіння, поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації та компенсацію вартості частки із вкладу до статутного фонду господарського товариства, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Немишлянського районного суду міста Харкова перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом: ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, про витребування майна з чужого незаконного володіння, поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації та компенсацію вартості частки із вкладу до статутного фонду господарського товариства.

04.08.2025 року через «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_4 про відвід судді Федорової О.В. від розгляду справи № 645/1792/21 (вхідний № 7027). В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_4 посилався на те, що згідно з вимогами закону, будь-які документи повинні бути надані та оглянути безпосередньо в судовому засіданні. 28.07.2025 року о 12-15 год., у зв`язку з початком повітряної тривоги, в судовому засіданні була оголошена перерва. Позивач зазначив, що суддя Федорова О.В. звернулася до присутніх в залі судового засідання осіб та запропонувала сторонам надати оригінали документів для огляду під час оголошеної перерви, протягом якої суд здійснить перевірку та засвідчить вірність копій своїм підписом, після чого оригінали будуть повернуті сторонам.

Представниця позивача відмовилась надавати документи для перевірки за межами судового засідання і наполягала, що сторони повинні надати документи, а суд повинен завірити їх виключно в судовому засіданні, оскільки оригінали документів є доказами у справі.

Відповідачка передала судді Федоровій О.В. дві папки зеленого та червоного кольору, вміст яких учасникам справи невідомий, він не зафіксований ані на відеозапису, ані в протоколі судового засідання від 28.07.2025 року. Зафіксовано лише, що відповідачка ОСОБА_2 передає судді Федоровій О.В. дві папки з невстановленим вмістом, які суддя Федорова О.В. бере у неї з рук та виходить з цими папками із зали суду. Далі відеозапис закінчується і на наступному запису суддя Федорова О.В. повертає ці дві папки відповідачці ОСОБА_2 . Вміст папок не зафіксований у протоколі судового засідання, огляд вмісту папок суддя здійснила поза межами судового засідання; чи дійсно в папках були оригінали документів, які суд витребував у відповідачки або щось інше, учасникам справи невідомо, а отже ці обставини свідчать про неупередженість судді.

Позивач вказав, що йому не зрозуміло, чому суддя Федорова О.В. замість вивчення по черзі оригіналів документів, які суд витребував у відповідачки, отримала від неї папки з невідомим вмістом і винесла їх за межі судового засідання для начебто перевірки і засвідчення. Тим паче, що дослідження доказів (копій і оригіналів), відбувається виключно в судовому засіданні.

Також позивач наголосив, що для перевірки цих фактів ним скерована скарга до Вищої Ради Правосуддя.

Крім того позивач зазначив, що 28.07.2025 року о 12-15 год. у зв`язку з початком повітряної тривоги в судовому засіданні була оголошена перерва. Із протоколу та відеозапису судового засідання від 28.07.2025 року убачається, що про місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд не повідомив під розписку учасників справи.

Позивач наголосив, що суддя Федорова О.В. зобов`язана була після початку повітряної тривоги відкласти розгляд справи із зазначенням місця, дати і часу нового судового засідання з повідомленням під розписку учасників справи.

Немишлянський районний суд міста Харкова не забезпечений укриттям для перебування відвідувачів та учасників справи. Після оголошення сигналу повітряної тривоги суддя Федорова О.В. запропонувала представнику позивача побути в залі судового засідання, замість виконання вищевказаних вимог законодавства. Звісно, його представник відмовилася від пропозиції головуючого судді у справі, яка наражала її на небезпеку, і попрямувала до найближчого укриття, функції якого виконує станція метро «ім. О.С.Масельського».

Із протоколу судового засідання від 28.07.2025 року убачається, що після закінчення повітряної тривоги суддя Федорова О.В. не розглянула подані позивачем та його представником заяви про відкладення судового розгляду і продовжила розгляд справи за їх відсутності. Це свідчить про порушення суддею ст. 9 та ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме порушення принципу рівності всіх учасників при розгляді справи та незаконна відмова в доступі до правосуддя.

Суддя Федорова О.В. після продовження розгляду справи 28.07.2025 року не викликала свідка ОСОБА_6 для продовження допиту за допомогою відеоконференцзв`язку, а відразу прийняла рішення про визнання явки цього свідка обов`язковою. Так саме, як і в попередніх судових засіданнях 25.06.2025 року та 14.07.2025 року суд не викликав свідка для допиту за допомогою відеоконференцзв`язку, хоча свідок перебував біля комп`ютера і чекав виклику суду, що підтверджується відповідними скрінами з екрану електронного кабінету свідка ОСОБА_6 .

Позивач вказав, що законодавець не передбачає визнання явки особи обов`язковою у разі виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Та вважає, що суддя Федорова О.В. своє невиконання вимог закону намагається перекласти на свідка ОСОБА_6 та намагається звинуватити свідка у неможливості закінчити його допит. А це знову ж таки свідчить про явну необ`єктивність судді при розгляді цієї справи і викликає сумнів у її неупередженості.

Також позивач наголосив, що жодне з перерахованих порушень не є незгодою сторони з процесуальними рішеннями судді, а є констатацією незаконних дій судді Федорової О.В., які свідчать про її необ`єктивність при розгляді справи

Вважав, що вищенаведені обставини викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Федорової О.В., та свідчать про порушення суддею принципів незалежності, об`єктивності, чесності та непідкупності, дотримання етичних норм, рівності, компетентності та старанності на користь відповідачки, у зв`язку з чим заявив судді Федоровій О.В. відвід.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зважаючи на те, що заява про відвід судді подана ОСОБА_4 04.08.2025 року, тобто в день призначеного судового засідання, у відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - Жарова-Тітарьова Л.М. повністю підтримала заяву про відвід судді Федорової О.В., подану позивачем ОСОБА_4 та просила суд її задовольнити.

Представник відповідачки за первісним позовом (позивачки за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви про відвід судді, поданої позивачем ОСОБА_4 , вважав, що в цій заяві не наведено жодних підстав, які можуть слугувати підставою для відводу судді від розгляду справи та вважав, що подання такої заяви є черговим намаганням позивача затягнути розгляд цієї цивільної справи. Крім того, вважав, що заявлений відвід з посиланням на звернення позивача до Вищої Ради Правосуддя зі скаргою на дії судді має ознаки намагання позивача здійснити вплив та тиск на суддю. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні такої заяви.

Відповідачка ОСОБА_2 повністю підтримала позицію свого представника.

Розглянувши заяву від 04.08.2025 року (вхідний № 18426) позивача за первісним позовом ОСОБА_4 про відвід судді Немишлянського районного суду міста Харкова Федорової О.В. від розгляду цивільної справи 645/1792/21, вислухавши пояснення відповідачки та представників сторін з приводу поданої позивачем заяви, перевіривши матеріали цивільної справи № 645/1792/21, суд вважає заяву ОСОБА_4 про відвід судді Немишлянського районного суду міста Харкова Федорової О.В. такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтями 36, 37 ЦПК України визначені підстави для відводу судді.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 зазначеної статті визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. При цьому, за змістом ч. 3 зазначеної статті відвід повинен бути вмотивованим.

Посилання заявника ОСОБА_4 у своїй заяві про відвід судді на те, що суддя досліджувала оригінали документів поза межами судового засідання, які надані суду відповідачкою ОСОБА_2 для огляду під час оголошеної перерви через повітряну тривогу у м. Харкові, не є підставою для задоволення такої заяви з огляду на таке.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини друга та третя статті 77 ЦПК України).

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. (відповідно до частин першої, третьої, шостої статті 84 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Зі змісту частин другої та п`ятої статті 95 ЦПК України випливає, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Також, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу (частина перша статті 96 ЦПК України).

У підготовчому засіданні суд, зокрема, встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання (пункт 16 частини другої статті 197 ЦПК України).

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі (частина перша статті 213 ЦПК України).

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (частини перша та друга статті 229 ЦПК України).

Згідно із встановленим порядком дослідження доказів судом, зокрема, на виконання частини першої статті 213 ЦПК України, під час розгляду справи безпосередньо досліджені належним чином засвідчені копії письмових доказі у справі, які надані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Усі подані сторонами копії письмових доказів засвідчені підписами позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 та відповідачки за первісним позовом (позивачки за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ..

Підстав для повторного засвідчення цих копій письмових доказів судом немає, крім тих, копії яких були нерозбірливі через погану якість зроблених сторонами копій документів, про що суд наголошував під час дослідження доказів у судовому засіданні.

Після дослідження судом поданих відповідачкою ОСОБА_2 оригіналів доказів, судом 28.07.2025 року було засвідчено лише одну копію письмового доказу - Договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.03.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області (реєстровий № 1-303), оскільки в матеріалах справи міститься його засвідчена відповідачкою копія поганої якості.

Крім того слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 229 ЦПК України речові, письмові та електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених ЦПК України, і пред`являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам.

Жодних доказів відмови судом у задоволенні клопотання сторони позивача за первісним позовом про огляд у судовому засіданні оригіналів письмових доказів, наданих стороною відповідачки для огляду суду, матеріали прави не містять.

Посилання позивача ОСОБА_4 у своїй заяві про відвід судді на те, що після закінчення повітряної тривоги суддя Федорова О.В. не розглянула подані ним і його представницею заяви про відкладення судового розгляду і продовжила розгляд справи за їхньої відсутності не відповідають дійсності та спростовуються змістом протоколу судового засідання від 28.07.2025 року.

Після відновлення судового засідання 28.07.2025 року після оголошеної перерви внаслідок повітряної тривоги у м. Харкові, судом під час судового засідання після дослідження наданих відповідачкою ОСОБА_2 оригіналів письмових доказів, вони були повернуті відповідачці ОСОБА_2 з повним оголошенням назви кожного з оригіналів письмових доказів та кількості їх сторінок, а також з оголошенням томів та сторінок цивільної справи № 645/1792/21, де містяться їх належним чином засвідчені копії.

Проте, позивач ОСОБА_4 та його представник адвокат Жарова-Тітарьова Л.М. під час оголошеної судом перерви через повітряну тривогу, оголошену у м. Харкові, подали до суду письмові заяви про відкладення розгляду справи, які після перерви були поставлені судом на обговорення в судовому засіданні та були задоволені. Через вказані обставини адвокат Жарова-Тітарьова Л.М. не була присутня під час оголошення судом назви кожного з оригіналів письмових доказів та кількості їх сторінок, які були досліджені судом та повернуті відповідачці ОСОБА_2 ..

Через аналогічні причини судом не було завершено і допит свідка ОСОБА_6 , зв`язок із яким перервався в ході його допиту 28.07.2025 року в судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки продовження допиту свідка з боку сторони позивача за відсутності у судовому засіданні позивача та/або його представника призведе до порушення прав позивача.

Суд зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Зі змісту заяви позивача ОСОБА_4 про відвід судді вбачається, що наведені у ній факти викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді та свідчать про порушення суддею принципів незалежності, об`єктивності, чесності та непідкупності, дотримання етичних норм, рівності, компетентності та старанності на користь відповідачки.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Процесуальне законодавство не містить визначення поняття «упередженість». Однак прикметник «упереджений» має значення такого, який має обманну, необ`єктивну, заздалегідь сформовану думку, упереджений проти кого-, чого-небудь. Тобто це поняття є цілком оціночним та не може містити вичерпних ознак.

На переконання суду, підстави для відводу мають бути достатньо обґрунтовані та базуватися на об`єктивних фактах, що можуть свідчити про можливу упередженість судді та її необ`єктивність, водночас таких підстав судом не встановлено.

Вищезазначені доводи заяви про відвід, які стосуються саме діяльності судді, по суті є незгодою позивача з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду справи.

Крім того, слід зазначити, що направлення позивачем ОСОБА_4 вже другої скарги для перевірки викладених у них фактів до Вищої Ради Правосуддя не є підставою для відводу судді від розгляду цієї справи.

Будь-яких обставин, які б викликали сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Федорової О.В., в тому числі, які б свідчили про порушення суддею принципів незалежності, об`єктивності, чесності та непідкупності, дотримання етичних норм, рівності, компетентності та старанності в розумінні положень Багналорських принципів поведінки суддів, під час розгляду справи № 645/1792/21 в ході розгляду заяви про відвід суддею не встановлено.

При таких обставинах, суд не вбачає підстав для відводу судді, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 247 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви від 04.08.2025 року (вхідний № 18426) позивача за первісним позовом ОСОБА_4 про відвід судді Немишлянського районного суду міста Харкова Федорової О.В. від розгляду цивільної справи 645/1792/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом: ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, про витребування майна з чужого незаконного володіння, поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації та компенсацію вартості частки із вкладу до статутного фонду господарського товариства.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 05.08.2025 року.

Суддя О.В. Федорова