Провадження №: 2/336/2880/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2025 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Зарютіна П.В., при секретарі Якущенко Е.Р., розглянувши в порядку загального позовного првадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , до Оріхівської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_3 , про скасування арешту ( заборони),-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить зняти арешт (заборону) на належне їй нерухоме майно : житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі- продажу від 12.08.2005 року, посвідченому нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Студенцовим О.В. за № 2834 , зареєстрованого в БТІ за інвентарним № 1145, реєстровим № 15/2843.
Під час оформлення документів по розпорядженню власним нерухомим майном стало відомо, що 08.06.2005 року Оріхівською державною нотаріальною конторою вчинено реєстрацію заборони на нерухоме майно -житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про реєстрацію: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 2059916.
При оформленні договору купівлі - продажу будинку від 12.08.2005 року було з`ясовано, що 13.05.1966 року було накладено заборону на відчудження майна-будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , яка автоматично була перенесена до Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна.
В подальшому з`ясовано,що, рішенням виконкому міської ради депутатів трудящих м.Оріхова від 26.12.1968 року було змінено нумерацію будинків по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 отримав новий номер «10»,але в забороні номер будинку не виправлено.
Звернутись до Оріхівської державної нотаріальної контори для отримання додаткових відомостей щодо заборони на житловий будинок не вбачається можливим, оскільки м. Оріхів Запорізької області, де розташована нотаріальна контора, з 04.03.2022 відноситься до територій, на якій ведуться активні бойові дії. Також, за інформацією, опублікованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Оріхівська державна нотаріальна контора перебуває в стані припинення.
На думку позивача, наведене свідчить про те, що арешт був накладений на майно ( будинок)іншої людини- ОСОБА_3 , номер будинку якого вона отримала внаслідок перенумерації будинків, проте в відомості про обтяження зміни внесені не були, отже ,позивач вимушений був звернутись за захистом своїх прав до суду.
Просить скасувати арешт (заборону) на нерухоме майно житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який створює перешкоди її володінню та користуванню власністю.
Ухвалою суду від 02.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, постановлено розглядати її в порядку загального позовного провадження.
Вищевказана справа була призначена до судового розгляду.
Вищевказана справа була призначена до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.
При цьому, сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
У відповідності до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, 20.09.2005 року позивачем на підставі Договору купівлі-продіжу , що посвідчений нотаріусом Оріховської державної нотаріальної контори Запорізької області Студенцовим О. В. (за № 2834), набуто право власності на житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 .
З протоколу засідання виконкому міської ради депутатів трудящих м.Оріхів від 26.12.1968 року та № 24 та архівним витягом до нього № 05_07/К-2257 вбачається, що вказаним рішенням було змінено нумерацію будинків по АДРЕСА_1 , зокрема, будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 та на яки було накладено заборону.
Вищенаведене свідчить про те, що заборона була накладена 13.05.1966 року на житловий будинок АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_3 та не має відношення до житлового будинку позивачки ОСОБА_1 .
Відповідно дост. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно дост. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 8 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
Пунктом 3 ч. 2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості.
Згідно п. 9 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють серед інших нотаріальних дій і накладення та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації.
Відповідно до п.5.1 ч.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони.
Згідно з п.п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом..
Враховуючи те, що Оріхівська державна нотаріальна контора, як реєстратор, не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, будь-яких відомостей, яки б давали підстави для продовження заборони відчуження об`єкту нерухомого майна не має; наявність заборони обмежує права позивача, як власника, та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним йому майном, а тому право позивача підлягає судовому захисту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.317, 319, 391 ЦК України, ст. ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позов ОСОБА_1 до Оріхівської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_3 , про скасування арешту ( заборони ) нерухомого майна.
Вилучити з Державного реєстру записи щодо арешту та заборони здійснювати відчуження з належного мені, ОСОБА_1 , майна, а саме: будинку АДРЕСА_1 .
Роз`яснити, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, що зазначена у вступній частині судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бутиподано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи,якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення,має право на поновлення ропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького Апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий суддя П.В. Зарютін