ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1158/25 Справа № 690/644/23
УХВАЛА

про відмову в зупиненні провадження у справі

30 липня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Глущенко І.В.

розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Стаценка Олександра Дмитровича про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Багачевського міського суду Черкаської області від 29 квітня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання про поновлення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

11 жовтня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Ухвалою суду від 24 листопада 2023 року зупинено провадження в даній цивільній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до припинення перебування ОСОБА_1 в складі Збройних Сил України.

28 березня 2025 року ОСОБА_2 подано до суду клопотання про поновлення провадження в справі.

Ухвалою Багачевського міського суду Черкаської області від 29 квітня 2025 року у задоволенні клопотання про поновлення провадження у справі - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Розгляд справи призначено на 30 липня 2025 року.

21 липня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Стаценко О.Д. подав клопотання про зупинення провадження у справі з підстав перебування ОСОБА_1 в складі Збройних Сил України.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у даній справі, колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: 1) смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; 2) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; 3) призначення або заміни законного представника у випадках, передбачених статтею 63 цього Кодексу; 4) надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення; 5) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді; 6) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження по справі - це врегульоване законом й оформлене ухвалою суду тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, викликане наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи та поставлення учасників справи в стан невизначеності.

Аналіз п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України свідчить про те, що вказана норма покладає на суд імперативний обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони у складі ЗСУ або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО. За такого формулювання процесуального закону суд обмежений у методах для вирішення балансу інтересів сторін при зупиненні провадження, зокрема, і у сімейних справах, де однією зі сторін є військовослужбовець. З огляду на те, що воєнний стан запроваджено на всій території України, за наявності інформації, що учасник справи мобілізований і це підтверджено належними доказами, суди всіх інстанцій зупиняють провадження у справах.

Відповідно до довідки № 275 від 11.07.2025, підписаною Заступником командира в/ч НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 12.02.2022 по теперішній час у в/ч НОМЕР_1 .

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд вправі відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження на підставі вказаного пункту за умови недоведеності факту перебування заявника у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО.

При вирішенні питання щодо зупинення провадження, суд враховує, що Указом Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року затверджено Порядок про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до п. 12 Порядку встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, переведення військовослужбовців строкової військової служби на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених ч. 9 ст. 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Отже, встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст.251 ЦПК України є наказ по особовому складу щодо заявника, виданий відповідно до пункту 12 вказаного Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20 від 16 листопада 2023 року справі № 756/13371/20 від 14 лютого 2024 року справі № 466/8799/22.

Водночас, варто зауважити, що надана довідка № 275 від 11.07.2025 не містить інформації про те, що відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині, переведеній на воєнний стан або залучений до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій перебуває відповідач на військовій службі, не надано підтвердження перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Наданий Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №34 від 12.02.2025 року не є Наказом по особовому складу у розумінні пункту 12 вказаного Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Також варто зауважити, що довідка № 344, видана 09 лютого 2023 року є документом, що підтверджує безпосередню участь особи на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових завдань у 2022 році, проте, відповідних доказів за наступні роки матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Також, суд при прийнятті рішення враховує, що ОСОБА_1 з березня 2024 року користується правничою допомогою, його представник приймає участь у процесі розгляду справи, не позбавлений можливості вчиняти процесуальні дії в інтересах відповідача, заперечуючи щодо вимог апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Зокрема, суд зазначає про те, що у відповідності до ч.3 ст. 252 ЦПК України суд не зупиняє провадження у випадках, встановлених п.п.1-3 ч.1 цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про залишення клопотання представника відповідача - адвоката Стаценка О.Д. про зупинення провадження у справі - без задоволення.

Керуючись п.6 ч.1ст. 251, 253 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Стаценка Олександра Дмитровича про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

О.М. Новіков

/повний текст ухвали суду виготовлено 31 липня 2025 року/