Справа № 727/7640/25
Провадження № 2/727/2005/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Бружа В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості до відповідача ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 22.08.2021 року, між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір №102900790 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 3000,00 грн., а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит в строки, які передбачені Договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також сплатити комісію за вищевказаним кредитом.

Також, 08.07.2021 року, між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір №3819902 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 2000,00 грн., а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит в строки, які передбачені Договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також сплатити комісію за вищевказаним кредитом.

Крім цього, 07.06.2021 року, між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір №75462492 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 5000,00 грн., а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит в строки, які передбачені Договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також сплатити комісію за вищевказаним кредитом.

Вказує, що відповідач підписав вищевказані кредитні договори електронним підписом створеним за допомогою одноразових ідентифікаторів.

Зазначає, що відповідачем було отримані вищезазначені кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн., 2000,00 грн. та 5000,00 грн., а отже первісними кредиторами - ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» були виконані свої зобов`язання за вищевказаними Договорами в повному обсязі.

Вказує, що 18.02.2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу №18-02/25, відповідно до змісту якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право грошової вимоги за вищевказаним Договором №102900790, яке перейшло до останніх від первісного кредитора - ТОВ «МІЛОАН», які в свою чергу відступили вищевказане право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Зазначає, що 18.02.2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу №18-02/25, відповідно до змісту якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право грошової вимоги за вищевказаним Договором №3819902, яке перейшло до останніх від первісного кредитора - ТОВ «МІЛОАН», які в свою чергу відступили вищевказане право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Вказує, що 18.02.2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу №18-02/25, відповідно до змісту якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право грошової вимоги за вищевказаним Договором №75462492, яке перейшло до останніх від первісного кредитора - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», які в свою чергу відступили вищевказане право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Таким чином, представник позивача вважає, що позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» отримало право вимоги за усіма вищевказаними Кредитними договорами.

Представник позивача стверджує, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вищевказаними Договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість за Договором №102900790 від 22.08.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 22645,91 грн., з яких: 2850,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 19465,91 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість за комісіями - 330,00 грн.; за Договором №3819902 від 08.07.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 11859,78 грн., з яких: 1394,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 10325,78 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість за комісіями - 140,00 грн.; за Договором №75462492 від 07.06.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 7514,96 грн., з яких: 3505,13 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 3891,33 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; інфляційні збитки - 102,37 грн.; 3% річних - 16,13 грн.

Вказує, що загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за вищевказаними Кредитними договорами становить 42020,65 грн.

На основі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», (місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150), заборгованість за Договором про споживчий кредит №102900790 від 22.08.2021 року, за Договором про споживчий кредит №3819902 від 08.07.2021 року та за Договором позики (на умовах повернення коштів в кінці строку позики) №75462492 від 07.06.2021 року у загальному розмірі 42020,65 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн.

В судове засідання представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не з`явився, однак у позовній заяві клопотав про проведення розгляду справи за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином судом про місце та час розгляду даної цивільної справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення по справі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 18 червня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 01 липня 2025 року з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Судом встановлено, що 08.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №3819902 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 2000,00 грн., а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит в строк до 23.07.2021 року (строк кредитування 15 днів) та сплатити проценти за користування кредитними коштами, які становлять 5% від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитними коштами, а також сплатити комісію за вищевказаним кредитом у розмірі 140,00 грн., яка нараховується одноразово за ставкою 7% від суми кредиту (т.1 а.с.77-84).

Вищевказане також підтверджується паспортом споживчого кредиту №3819902від 08.07.2021 року (т.1 а.с.86-87) та анкетою-заявою на кредит №3819902від 08.07.2021 року(т.1 а.с.88-89).

При цьому, факт підписання 08.07.2021 року відповідачем ОСОБА_1 вищевказаного Договору №3819902 своїм електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора підтверджується копією довідки про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН» (т.1 а.с.134).

На виконання умов вищевказаного кредитного договору (т.1 а.с.29 зворот - 52) первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» було спрямовано на банківський рахунок відповідача ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 2000,00 грн., що підтверджується копією довідки ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» від 12.12.2024 року (а.с.135).

Таким чином, ТОВ «МІЛОАН» належним чином виконало свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору.

Разом з тим, у порушення умов кредитного зазначеного Договору відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав та допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за вищевказаним Договором №3819902від 08.07.2021 року, яка згідно розрахунку заборгованості станом на день формування позовної заяви становить 11859,78 грн., з яких: 1394,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 10325,78 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість за комісіями - 140,00 грн. (т.1 а.с.136-139, 155, 158).

Разом з цим, суд не може погодитись з вищевказаним розрахунком заборгованості (т.1 а.с.136-139, 155, 158), що був долучений позивачем до позову, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.1.6 вищевказаного Договору №3819902від 08.07.2021 року вбачається, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно п.п.1.3, 1.4 вищезазначеного Договору №3819902від 08.07.2021 року вбачається, що кредит надається строком на 15 днів з 08.07.2021 року (строк кредитування); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 23.07.2021 року.

При цьому, п.2.3 вищевказаного Договору №3819902від 08.07.2021 року передбачена можливість пролонгації строку кредитування на умовах передбачених розділом 6 Договору, відповідно до якого Договори з ТОВ «МІЛОАН» укладаються в електронній формі в особистому кабінеті позичальника.

Разом з тим, доказів укладення між позивачем ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 будь-яких додаткових угод до Договору №3819902від 08.07.2021 року, в тому числі й щодо пролонгації строку вищевказаного кредиту представником позивача суду надано не було, а тому строк кредитування відповідача за вищевказаним Кредитним договором, на переконання суду, становить 15 днів (до 23.07.2021 року).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16.

При цьому, очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем було невірно розраховано проценти за користування відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами, оскільки зазначені проценти були нараховані позивачем відповідачці поза межами 15-ти денного строку кредитування відповідачем, а тому зазначені відсотки за користування кредитом, на переконання суду, слід перерахувати.

Так, відповідно до умов вищевказаного Договору №3819902від 08.07.2021 року вбачається, що відповідачу були надані первісним кредитором - ТОВ «МІЛОАН»кредитні кошти у розмірі 2000,00 грн. строком на 15 днів.

При цьому, базова процентна ставка за користування кредитними коштами становить 5% за кожний день.

Таким чином, розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача за вищевказаним Договором становлять 1500,00 (15 х 5% х 2000).

Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит№3819902від 08.07.2021 року становить 3034,00 грн., з яких: 1394,00грн. заборгованість по тілу кредиту; 1500,00 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; заборгованість за комісіями - 140,00 грн.

Крім цього, 22.08.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №102900790 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 3000,00 грн., а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит в строк до 22.09.2021 року (строк кредитування 30 днів) та сплатити проценти за користування кредитними коштами, які становлять 5% від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитними коштами, а також сплатити комісію за вищевказаним кредитом у розмірі 330,00 грн., яка нараховується одноразово за ставкою 11% від суми кредиту (а.с.98-106).

Вищевказане також підтверджується паспортом споживчого кредиту №102900790 від 22.08.2021 року (т.1 а.с.108-109) та анкетою-заявою на кредит №102900790 від 22.08.2021 року (т.1 а.с.110-111).

При цьому, факт підписання 22.08.2021 року відповідачем ОСОБА_1 вищевказаного Договору №102900790 своїм електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора підтверджується копією довідки про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН» (т.1 а.с.140).

На виконання умов вищевказаного кредитного договору (т.1 а.с.112-120) первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» було спрямовано на банківський рахунок відповідача ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 3000,00 грн., що підтверджується копією довідки ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» від 12.12.2024 року (т.1 а.с.141).

Таким чином, ТОВ «МІЛОАН» належним чином виконало свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору.

Разом з тим, у порушення умов кредитного зазначеного Договору відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав та допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за вищевказаним Договором №102900790 від 22.08.2021року, яка згідно розрахунку заборгованості станом на день формування позовної заяви становить 22645,91 грн., з яких: 2850,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 19465,91 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість за комісіями - 330,00 грн. (т.1 а.с.142-144, 156, 159).

Разом з цим, суд не може погодитись з вищевказаним розрахунком заборгованості (т.1 а.с.142-144, 156, 159), що був долучений позивачем до позову, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.1.6 вищевказаного Договору №102900790 від 22.08.2021року вбачається, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно п.п.1.3, 1.4 вищезазначеного Договору №102900790 від 22.08.2021року вбачається, що кредит надається строком на 30 днів з 22.08.2021 року (строк кредитування); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 22.09.2021 року.

При цьому, п.2.3 вищевказаного Договору №102900790 від 22.08.2021 рокупередбачена можливість пролонгації строку кредитування на умовах передбачених розділом 6 Договору, відповідно до якого Договори з ТОВ «МІЛОАН» укладаються в електронній формі в особистому кабінеті позичальника.

Разом з тим, доказів укладення між позивачем ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 будь-яких додаткових угод до Договору №102900790 від 22.08.2021 року, в тому числі й щодо пролонгації строку вищевказаного кредиту представником позивача суду надано не було, а тому строк кредитування відповідача за вищевказаним Кредитним договором, на переконання суду, становить 30 днів (до 22.09.2021 року).

А тому, суд приходить до висновку, що позивачем було невірно розраховано проценти за користування відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами, оскільки зазначені проценти були нараховані позивачем відповідачці поза межами 30-ти денного строку кредитування відповідачем, а тому зазначені відсотки за користування кредитом, на переконання суду, слід перерахувати.

Так, відповідно до умов вищевказаного Договору №102900790 від 22.08.2021 року, що відповідачу були надані первісним кредитором - ТОВ «МІЛОАН»кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн. строком на 30 днів.

При цьому, базова процентна ставка за користування кредитними коштами становить 5% за кожний день.

Таким чином, розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача за вищевказаним Договором становлять 4500,00 (30 х 5% х 3000).

Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за Договором №102900790 від 22.08.2021 рокустановить 7680,00 грн., з яких: 2850,00грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4500,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; заборгованість за комісіями - 330,00 грн.

Крім цього, 07.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір позики (на умовах повернення коштів в кінці строку позики) №75462492, відповідно до змісту якого первісним кредитором було надано відповідачеві кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 15 днів (до 22.06.2021 року), а відповідач, в свою чергу зобов`язався повернути зазначені грошові кошти у вищевказані строки, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, які відповідно до п.2 вищевказаного Кредитного договору становлять 1,99% - базова процентна ставка; 1,09% - знижена процентна ставка; 2,70% - процентна ставка за понадстрокове користування кредитом; 57499,79% - орієнтовна реальна річна процентна ставка (т.1 а.с.121).

Вищевказаний кредитний договір був підписаний відповідачем ОСОБА_1 із застосуванням його електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора.

На виконання умов вищевказаного Договору позики №75462492 від 07.06.2021 року первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було спрямовано на картковий рахунок зазначений в Договорівідповідачем ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується Довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» Вих.№КД-/ТНПП від 23.10.2024 року (т.1 а.с.145).

Таким чином, первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином було виконано свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором, зокрема шляхом надання відповідачу кредитних коштів в розмірі 5000,00 грн., в порядку передбаченому умовами Кредитного договору.

При цьому, відповідач ОСОБА_1 в порушення умов вищевказаного Кредитного договору (т.1 а.с.123-133) свої зобов`язання належним чином не виконав, зокрема не сплатив в передбачені Договором строки заборгованість по тілу кредиту, а також не сплатив відсотки за користування кредитом.

Так, згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором позики №75462492 від 07.06.2021 року (т.1 а.с.150-153, 157, 160) вбачається, що сума боргу ОСОБА_1 по вищевказаному Кредитному договору становить 7514,96 грн., з яких: 3505,13 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 3891,33 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; інфляційні збитки - 102,37 грн.; 3% річних - 16,13 грн.

Разом з тим, суд не може погодитись з вищезазначеними розрахунками заборгованості відповідача ОСОБА_1 , які зазначені позивачем у спрямованому до суду вищевказаному розрахунку заборгованості, виходячи з наступного.

Так, спрямовані до суду матеріали справи не містять письмових підтверджень того, що саме вищевказані спрямовані до суду позивачем Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (т.1 а.с.123-133) підписав відповідач, виходячи також й з того, що зазначені Правила не містять власноручного підпису відповідача ОСОБА_1 .

А тому, на переконання суду, з огляду на мінливий характер вищевказаних Правил, їх не можна вважати складовою вищезазначеного Кредитного договору, враховуючи також й факт відсутності на них підпису відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

При цьому, зазначене в тексті Договору позики №75462492 від 07.06.2021 року посилання на вищевказані Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (а.с.123-133) (https://mycredit.ua/ru/documents-license/) містить лише Правила, в редакції від 10.10.2024 року, а тому суд позбавлений можливості дослідити вказані позивачем Правила, згоду на які нібито надав відповідач ОСОБА_1 , підписавши вищевказаний Договір позики №75462492 від 07.06.2021 року.

Таким чином, суд не може брати до уваги вищевказані спрямовані до суду позивачем Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (т.1 а.с.123-133).

При цьому, вищезазначений Договір позики №75462492 від 07.06.2021 року (т.1 а.с.121) містить лише відомості про те, що первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було надано відповідачеві кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 15 днів (до 22 червня 2021 року), однак жодних відомостей про пролонгацію строку кредитування вищевказаний Договір не містить.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем невірно було розраховано проценти за користування відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами, оскільки зазначені проценти були нараховані позивачем відповідачу поза межами 15-ти денного строку кредитування відповідача, а тому зазначені відсотки за користування кредитом, на переконання суду, слід перерахувати.

Так, відповідно до умов вищевказаного Договору позики №75462492 від 07.06.2021 року (т.1 а.с.121) вбачається, що відповідачу були надані первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн. строком на 15 днів.

При цьому, базова процентна ставка за користування кредитними коштами становить 1,99% за кожний день.

Таким чином, розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача за вищевказаним Договором позики №75462492 від 07.06.2021 року становлять 1492,50 (15 х 1,99% х 5000).

Крім цього, відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений ЗУ від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 в даному випадку також звільняється, на підставі вищезазначеного пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, від сплати зазначених у позові представником позивача вищевказаних інфляційних втрат в сумі 102,37 грн., а також 3% річних за прострочку в розмірі 16,13 грн., що передбачені ст. 625 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за Договором №75462492 від 07.06.2021 рокустановить 4997,63 грн., з яких: 3505,13 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1492,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами.

При цьому, 18.02.2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу №18-02/25, відповідно до змісту якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право грошової вимоги за вищевказаним Договором №3819902, яке перейшло до останніх від первісного кредитора - ТОВ «МІЛОАН», які в свою чергу відступили вищевказане право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с.164-172, 193, 196-206, 223-238, 239, 242).

Крім цього, 18.02.2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу №18-02/25, відповідно до змісту якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право грошової вимоги за вищевказаним Договором №102900790, яке перейшло до останніх від первісного кредитора - ТОВ «МІЛОАН», які в свою чергу відступили вищевказане право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с.173-181, 194, 207-214, 219-222, 223-238, 240, 243).

Також,18.02.2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу №18-02/25, відповідно до змісту якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право грошової вимоги за вищевказаним Договором №75462492, яке перейшло до останніх від первісного кредитора - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», які в свою чергу відступили вищевказане право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с.182-192, 195, 207-218, 223-238, 241, 244).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору.

Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, а також досліджені судом документи, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови вищевказаних Договорів щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, в результаті чого в нього виникла заборгованість за вищевказаними Договором про споживчий кредит №102900790 від 22.08.2021 року, Договором про споживчий кредит №3819902 від 08.07.2021 року та Договором позики (на умовах повернення коштів в кінці строку позики) №75462492 від 07.06.2021 року, яка в загальному розмірі становить 15711,63 грн. (3034 + 7680 + 4997,63).

На підставі викладеного позовні вимоги позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -підлягають до задоволення в частково, зокрема в розмірі 15711,63 грн.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. на користь позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», то суд зазначає наступне.

Так, згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року.

Судом встановлено, що 02 липня 2024 року між АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» був укладений договір про надання правової допомоги №02-07/2024 (т.1 а.с.250 - т.2 а.с.1-2).

Відповідно до спрямованих позивачем до суду заявки на надання юридичної допомоги №267 від 01.05.2025 року (т.2 а.с.5) та витягу з акту №11 про надання правничої допомоги від 30.05.2025 року (т.2 а.с.6) вбачається, що АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» було надано позивачу ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі на загальну суму в 16000,00 грн..

При цьому, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На думку суду, понесені ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати на правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

При цьому, вищевказаний позов по суті є нескладним, однотипним та таким, що не потребує значних затрат часу на його складання.

Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, суд враховую й ту обставину, що позов ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було задоволено частково, а тому вищевказані витрати на правничу допомогу, на підставі п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, зменшуються судом пропорційно задоволеним позовним вимогам, зокрема до 2200,00 грн. (6000 х 0,37).

Крім цього, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 896,29 грн. (2422,40 х 0,37)

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263, 265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Винести заочне рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», (місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150), заборгованість за Договором про споживчий кредит №102900790 від 22.08.2021 року, за Договором про споживчий кредит №3819902 від 08.07.2021 року та за Договором позики (на умовах повернення коштів в кінці строку позики) №75462492 від 07.06.2021 року у загальному розмірі 15711,63 (п`ятнадцять тисяч сімсот одинадцять) гривень (шістдесят три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», (місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150) понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 2220,00 (дві тисячі двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», (місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150) судовий збір в сумі 896,29 (вісімсот дев`яносто шість) гривень (двадцять дев`ять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: