Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3184/23

Номер провадження: 2/511/25/25

29 липня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В.,

секретаря судового засідання Ніколас С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про відновлення залишку коштів на банківському рахунку,

в с т а н о в и в:

Зміст позовної заяви.

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до АТ КБ «Приватбанк», в якій просить зобов`язати акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» відновити кошти кредитного ліміту на картковому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в сумі 33 332 грн; зобов`язати акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» скасувати нараховані за картковим рахунком НОМЕР_1 проценти, пеню та інші штрафні санкції за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) 01.05.2023 року в період з 14.25 по 14.46.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що уклав кредитний договір з банком № SAMDNWFC7 і отримав кредитні кошти. Між тим позивач заперечує здійснення ним 01.05.2023 року банківського переказу коштів через додаток Приват24 на суму 33332,00 грн., вважаючи, що такий ,переказ було вчинено невідомою особою шахрайським шляхом, за допомогою електронно- обчислювальної. Дізнавшись про це, відразу повідомив банк, що невстановлені особи заволоділи кредитними коштами від його імені та повідомив правоохоронні органи і наразі триває судове слідство.

Процесуальні документи у справі.

01.02.2024 року надійшов письмові пояснення від відповідача АТ КБ «Приватбанк», в яких банк просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 посилаючись на те, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення вимог щодо повернення Банком коштів заявлених позивачем.

При проведенні перевірки, щодо несанкціонованих транзакції позивач надав пояснення, що на його фінансовий мобільний номер надійшли СМС-Повідомлення про проведення операцій 01.05.2023 року по його карті, які він не проводив, після чого, позивач увійшов у свій аккаунт +92 ПС Приват24, через додаток на своєму мобільному пристрої та побачивши що з його кредитної карти були списані грошові кошти в загальній сумі 33332.00 грн, зв`язався з оператором в чаті. 01.05.2023 15:17:01 карту НОМЕР_3 клієнта ОСОБА_1 заблоковано за зверненням клієнта.

Отже із наведеного вбачається, що позивач звернувся до банку не одразу а зі спливом часу. Вважають, що позивач описує ситуацію неправдиво та не повністю, а говорить лише ті слова та фрази, які не викриють його власну недбалість, власну бездіяльність по захисту своїх персональних даних, що забезпечило третім особам доступ до додатку Приват24 та його картки.

Службою безпеки банку зроблено висновок, що згідно даних ПК банку, шахраї, отримавши від клієнта ОСОБА_1 конфендиційну інформацію по його карті, провели платежі з карти НОМЕР_3 клієнта ОСОБА_1 , через термінал 10000476, який належить сторонньому банку (Власник терміналу: DPAYTAVBET.UA). СМС-повідомленняпро проведені операції були направлені на фін.номер НОМЕР_4 клієнта. Таким чином оспорювані транзакції по карті 030675 клієнта ОСОБА_1 було проведено не встановленою особою внаслідок компрометації логіну і паролю входу до ПС Приват24 та реквізитів карти для проведення платежів на зовнішніх сайтах, з вини позивача, за типом шахрайства Соціальний інжиніринг - галузевий фрод.

Саме Позивач здійснив свідомо несвідоме повідомлення третім особам своїх персональних даних (номер мобільного телефону, пароль входу до власного Приват24 номер кредитної картки, термін її дії та іншу інформацію), що забезпечило третім особам доступ до його рахунків в ПриватБанку, порушивши при цьому п. 2.1.4.5.1, п. 2.1.4.12.9, п. 2.1.4.12.5 Умови і правила надання банківських послуг (далі Умови), розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет, які є частиною кредитного договору. Тому просили в позові відмовити.

22.02.2024 року на адресу суду надійшли письмові заперечення позивача, в яких він просив задовольнити позовні вимоги, так як він після отримання смс повідомлень про зняття коштів з картки через 21 хвилину прибув до відділення банку. Саме стільки часу йому було потрібно, щоб доїхати з дому до відділення банку, щоб заблокувати рахунок.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 18.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с.30)

Ухвалою суду від 14.06.2024 року витребувано докази на підставі ст.84 ЦПК України за клопотанням відповідача.(а.с.97)

Ухвалою суду від 26.05.2025 року витребувано докази на підставі ст.84 ЦПК України за клопотанням відповідача. (а.с.167)

Позиції сторін в судовому засіданні .

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просили позов задовольнити. В подальшому просив розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача АТ «КБ «Приватбанк»» на розгляд справи не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлені належними чином через засоби електронного суду.

Суд вважає за можливе розгляд справи провести за даною явкою.

Фактичні обставини справи.

Так між ОСОБА_1 та акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» було укладено кредитний договір SAMDNWFC7 та надано платіжну картку №НОМЕР_3 , на яку було перераховано банком кошти.(а.с.16)

01.05.2023 року з 14.25 по 14.46. через додаток Приват24 було проведено платежі з карти НОМЕР_3 клієнта ОСОБА_1 , через термінал 10000476, який належить сторонньому банку (Власник терміналу: DPAYTAVBET.UA). (а.с.61-62)

На запит суду відповідачем надано інформацію щодо вхідних смс-повідомлень, які 01.05.2023 надійшли на абонентський номер НОМЕР_4 .

Дата початку періоду: 2023-05-01 00:00:00.0, Дата закінчення періоду: 2023-05-01 23:59:59.0, Критерій пошуку: Тел. А, Значення пошуку: 92,

Тип Тел. А Тел.В Дата та час

mtcSMS 92 PRIVATBANK 2023-05-01 14:25:30

mtcSMS 92 PRIVATBANK 2023-05-01 14:26:15

mtcSMS 92 00 2023-05-01 17:10:54

Згідно даних службового розслідування Банку СМС-повідомленняпро проведені операції були направлені на фін.номер НОМЕР_4 клієнта, тобто ОСОБА_1 , транзакції по карті НОМЕР_3 клієнта ОСОБА_1 було проведено не встановленою особою з використанням логіну і паролю входу до ПС Приват24 та реквізитів карти для проведення платежів на зовнішніх сайтах.

01.05.2023 15:17:01 карту НОМЕР_3 клієнта ОСОБА_1 заблоковано за зверненням клієнта.

Також встановлено, що 01.05.2024 року ОСОБА_1 невідкладно звернувся до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. 01.05.2023 відомості за даною заявою були внесені до ЄРДР із правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 190 КК України відповідному кримінальному провадженню було присвоєно №0000303, що підтверджується витягом із ЄРДР долученим до даного позову.(а.с.9)

Нормативно-правове обгрунтування.

Згідно з статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні послуги» (тут і далі в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.

Пункт 42 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року № 1591-ІХ визначає, що неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі.

В свою чергу згідно п.п. 2-4 ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Згідно з ч. 21 ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року № 1591-ІХ надавачі платіжних послуг несуть передбачену законодавством відповідальність за недотримання встановлених вимог щодо обробки персональних даних користувачів під час надання платіжних послуг.

З огляду на положення ст. 41 Закону України «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року № 1591-ІХ ініціатором платіжної операції може бути:

1) платник (у тому числі через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції);

2) отримувач, обтяжувач - у випадках, передбачених договором з платником, та в інших випадках, передбачених законодавством;

3) стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі встановлених законом виконавчих документів, - у випадках, передбачених законодавством, або на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або рішення керівника органу стягнення (його заступника або уповноваженої особи) - у випадках, передбачених Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 143 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року за № 164: « 143. надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник рахунку/держатель невідкладно повідомив про платіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися, зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати неналежному платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану помилкову платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди)».

Згідно із пунктом 146 розділу VII вказаного Положення, власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до пункту 147 розділу VII вказаного Положення, власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків.

Згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг, що відповідає й вимогам ЦПК України, які викладені вище.

У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що:

«користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН - коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними».

У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 зазначено, що:

«відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що:

«встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Висновки суду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обгрунтованості заявлених позовних вимог прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Так судом встановлено, що 01.05.2023 року з 14.25 по 14.46.на фінансовий мобільний номер ОСОБА_1 надйшли СМС-Повідомлення про проведення операцій 01.05.2023 року по його карті, після чого, позивач увійшов у свій аккаунт +92 ПС Приват24, через додаток на своєму мобільному пристрої та по бачивши що з його кредитної карти були списані грошові кошти в загальній сумі 33332.00 грн, зв`язався з оператором в чаті. 01.05.2023 15:17:01 карту НОМЕР_3 клієнта ОСОБА_1 заблоковано за зверненням клієнта.

Здійснення вказаних операцій відбулося за рахунок кредитних коштів. Ліміт був встановлений банком. Оскільки виконання транзакцій було здійснено з використанням кредитних коштів, банк також списав з позивача комісії.

Оскільки, тільки клієнт може ініціювати списання коштів, а банк, в свою чергу, зобов`язаний ідентифікувати його особу встановлення, що власник рахунка та ініціатора списання коштів є однією особою це запорука належного виконання банком умов договору. Саме тому у випадку незаконного списання грошей з поточного рахунку клієнта, фінансова установа повинна нести відповідальність.

Про факт списання коштів позивачеві стало відомо 01.05.2023 року Як вбачається з матеріалів справи, після списання коштів із рахунку позивач невідкладно звернулася до Банку із заявою про блокування кредитної картки та до правоохоронних органів з приводу заволодіння невідомою особою грошовими коштами шляхом зняття таких коштів з кредитної картки .

01.05.2023 року відомості за даною заявою були внесені до ЄРДР із правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 190 КК України що підтверджується витягом із ЄРДР долученим до даного позову, наразі досудове розслідування триває і винні особи не встановлено.

Службою безпеки банку зроблено заключения, що згідно даних ПК банку, шахраї, отримавши від клієнта ОСОБА_1 конфендиційну інформацію по його карті, провели платежі з карти НОМЕР_3 клієнта ОСОБА_1 , через термінал 10000476, який належить сторонньому банку (Власник терміналу: DPAYTAVBET.UA). СМС-повідомленняпро проведені операції були направлені на фін.номер НОМЕР_4 клієнта. Таким чином оспорювані транзакції по карті 030675 клієнта ОСОБА_1 було проведено не встановленою особою внаслідок компроментації логіну і паролю входу до ПС Приват24 та реквізитів карти для проведення платежів на зовнішніх сайтах, з вини позивача, за типом шахрайства Соціальний інжиніринг - галузевий фрод.

В даному випадку суд вважає, що позивач своєчасно повідомив банк про використання його даних і платіжної картки іншою особою, тобто виконав вимоги законодавства щодо зберігання спеціального платіжного засобу (картки), контролювання руху коштів та повідомлення банку про платіжну операцію, а тому, такий учасник справи не повинен нести відповідальності за вказані операції.

Будь-яких доказів того, що позивач сам сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції суду не надано.

В свою чергу , проаналізувавши вищенаведене законодавство, суд зазначає, що лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Таким чином, провівши аналіз норм матеріального права в системному зв`язку із встановленими по справі фактичними обставинами, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, не довів, що позивач, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до його карткового рахунку чи надав інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції.

Також суд у даному спорі приймає до уваги, що дані правовідносини є споживчими за своєю правовою природою. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними».

Судові витрати по справі складають 1211,20 грн, які в зв"язку з задоволенням позову. належить стгянути з відповідача на користь держави.

Тому суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача та задоволенню позову в повному об`ємі.

Керуючись ст.4, 81, 89, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 про відновлення залишку коштів на банківському рахунку, задовольнити.

Зобов`язати акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» відновити кошти кредитного ліміту на картковому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в сумі 33332 (тридцять три тисячі триста тридцять дві гривні) грн.

Зобов`язати акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» скасувати нараховані за картковим рахунком НОМЕР_1 проценти, пеню та інші штрафні санкції за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) 01.05.2023 року в період з 14 год.25 хв. по 14 год.46 хв.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д, код ЄДРПОУ 14360570) на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж. В. Теренчук