Справа № 694/1193/25
провадження № 2/694/693/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.07.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,
розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання,
30.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення позивачем двадцяти трьох років або ж до закінчення навчання. Також просить стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу в розмірі 5050 грн.
Ухвалою суду від 13.05. 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому позов визнав частково та просив стягувати з нього аліменти в розмірі 2000 грн. щомісяця. Посилається на те, що він не перебуває на службі в ЗСУ, оскільки зарахований в запас та має відстрочку в зв`язку з наявністю на утриманні батька інваліда ІІ групи. Також на його утриманні знаходиться мати, яка є інвалідом ІІІ групи. За домовленістю з матір`ю позивача він вже декілька років сплачує добровільно на утримання сина 3000 грн. щомісяця, навіть після досягнення ним 18 років. Мати позивача також працює і має певний дохід. Також відповідач на даний час перебуває у шлюбі та має на утриманні малолітню дитину 2017 року народження. Відповідач працює неофіційно, періодично, а тому не має стабільної можливості утримувати свою сім`ю та надавати позивачу допомогу на час навчання.
У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідач спроможний надавати щомісячну дорогу в розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанціями про сплату коштів та спростовує його твердження про скрутне матеріальне становище. Вважає, що сума аліментів у розмірі 2000 грн. є недостатньою та не забезпечить належне утримання позивача.
Відповідач подав заперечення, в яких зазначає, що позивач навчається в місцевому навчальному закладі і додаткових витрат на прибуття до місця навчання, придбання продуктів, підручників не несе, а на харчування він отримував допомогу від відповідача та його батьків. Також відповідач зазначив, що йому стало відомо, що позивач працює продавцем в магазині «Август» та має певний заробіток. Позивач без його згоди змінив своє прізвище та по батькові, однак він згоден допомагати йому і надалі, однак у меншому розмірі, а саме 2000 грн. на місяць.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_2 також не з`явився в судове засідання. В запереченні просив розглянути справу без його участі.
У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Судом встановлено, щоОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтвапро народження серії НОМЕР_1 від 12.03.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області. Батьками дитини записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 9).
Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 06.04.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінив ім`я на ОСОБА_1 (а.с. 10).
З довідки ДНЗ «Звенигородський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів» від 29.04.2025 року №265, вбачається, що ОСОБА_1 у 2022 році вступив до вказаного навчального закладу і навчається на денній формі навчання. Термін закінчення навчального закладу 03.02.2026 року (а.с. 8).
Відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та має відстрочку від призову на військову службу як особа, що має батька з 2 групою інвалідності на строк до 07.08.2025 року (а.с. 31-35).
Батько відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має інвалідність ІІ групи в зв`язку з ураженням опорно-рухового апарату безтерміново (а.с. 36), а мати відповідача ОСОБА_6 , 1964 р.н., має інвалідність ІІІ групи безтерміново (а.с. 37).
На даний час відповідач ОСОБА_2 перебуває у зареєстровану шлюбі та має малолітню доньку 2017 року народження (а.с. 39, 40).
Відповідач ОСОБА_2 надав суду копії квитанцій про перерахування аліментів матері позивача у розмірі: 3000 грн. 03.01.2025 року, 1000 грн. 18.02.2025 року, 3000 грн. 06.03.2025 року, 3000 грн. 05.04.2025 року, 3000 грн. 05.05.2025 року (а.с. 41).
Згідно з вимогами ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Стаття 199 СК України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
При встановленні потреби в утриманні повнолітніх дочки, сина, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють їхній дохід, обов`язок обох батьківіз надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , який є повнолітнім та продовжує навчання, в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Незважаючи на те, що позивач не надав конкретних доказів на підтвердження своїх витрат, суд вважає доведеним той факт, що для навчання позивачу необхідно придбавати книги, сплачувати за проживання, харчування та проїзд. При цьому розмір таких витрат позивачем не обґрунтований та для суду є невідомим.
Крім того, позивач не надав суду доказів стосовно того, який стан здоров`я та яке матеріальне становище має він сам, та чи отримує він матеріальну допомогу від матері ОСОБА_4 , яка також має обов`язок по утриманню сина.
Відповідач не заперечує проти надання матеріальної допомоги своєму сину, однак просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісяця. При цьому він посилається на відсутність на даний час офіційного працевлаштування, наявність на утриманні батьків, які мають інвалідність і потребують матеріальної допомоги, а також малолітньої дитини від іншого шлюбу. Вказані обставини підтверджені належним доказами, які приймаються судом до уваги.
Враховуючи те, що відповідач крім обов`язку з утримання повнолітнього сина, має обов`язок з утримання батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, а також обов`язок з утримання малолітньої дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця. Саме така сума, на думку суду, буде справедливою, реальною та відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, а також можливостям батька, який має змогу надавати допомогу в такому розмірі.
Посилання позивача на те, що раніше відповідач надавав матеріальну допомогу, а отже може надавати і на даний час, суд вважає непереконливими, оскільки відповідач не має офіційного працевлаштування та стабільного заробітку.
Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. 191 СК України, а отже аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути 605 грн. 60 коп. судового збору.
Що стосується відшкодування відповідачем позивачу витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 5050 грн., то слід зазначити наступне.
Судом досліджені свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №502 щодо адвоката Бабенка Р.В., договір про надання правничої (правової) допомоги від 30.04.2025, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Бабенком Р.В., розрахунок та акт виконаних робіт від 30.04.2024, за якими вартість допомоги складає 5000 грн., квитанції про оплату.
Дані докази, на переконання суду, є належними та допустимими щодо обґрунтування витрат, пов`язаних із наданням позивачу правничої допомоги, а тому враховуючи часткове задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2500 грн.
Керуючись ст. ст. 182, 198-199, 200 СК України та ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 30.04.2025 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.М. Кравченко