Справа № 521/9996/25
Номер провадження № 2-о/521/397/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Должненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ,за участю заінтересованої особи - Міністерство освіти і науки України, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви.

У червні 2025року заявник звернувся до Хаджибейського районного суду м. Одеси з заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме диплому серії НОМЕР_1 , виданого 29.03.1994 року Амвросіївським професійно-технічним училищем № 49 Донецької області.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що з 01.09.1991 по 29.03.1994 року вона навчалась в Амвросіївському професійно-технічному училищі № 49 Донецької області та по завершенні навчання отримала диплом НОМЕР_1 виданий 29.03.1994 року.

Записи до диплому складено українською та російською мовами.

Наразі з`ясувалось, що в дипломі невірно зазначено її прізвище та по-батькові українською мовою, що не відповідає паспортним даним, а саме вказано « ОСОБА_2 », замість вірного « ОСОБА_1 » .

З питанням щодо виправлення помилки у дипломі ОСОБА_1 зверталась до Міністерства освіти і науки України та отримав відмову, в якій було вказано, що довідка про період навчання ОСОБА_1 в Амвросіївському професійно-технічному училищі № 49 може бути надана самим закладом освіти або архівною установою, до якої були здані відповідні документи. В теперішній час Амвросіївське професійно-технічне училище № 49 Донецької області розташоване на тимчасово окупованій території. Переміщення закладів освіти та їхніх архівів з тимчасово окупованої території Донецької області на території підконтрольні Україні не здійснювалась.

Тому для захисту своїх прав ОСОБА_1 звернулась до суду, оскільки єдиним способом захисту законних прав заявниці є звернення до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 24.06.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність у якій зазначила про те, що заяву повністю підтримала, просила її задовольнити.

Представник Міністерства освіти і науки України в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, та надав пояснення по суті заяви ОСОБА_3 .

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що з 01.09.1991 по 29.03.1994 року заявниця ОСОБА_1 навчалась в Амвросіївському професійно-технічному училищі № 49 Донецької області . 29.043.1994 та по завершенні навчання отримала диплом НОМЕР_1 виданий 29.03.1994 року. Записи до диплому складено українською та російською мовами. Українською мовою її прізвище, ім`я та по-батькові замість правильного « ОСОБА_1 » помилково зазначено: « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним.

Як вбачається із паспорта заявниці, її прізвище, ім`я та по батькові українською мовою пишеться « ОСОБА_1 », російською мовою - « ОСОБА_4 ».

В дипломі серії НОМЕР_1 виданому 29.03.1994 року Амвросіївським професійно-технічним училищем № 49 Донецької області, на сторінці, викладеній російською мовою, відомості щодо прізвища, ім`я та по батькові заявниці співпадають с паспортними даними.

На сторінці диплому, викладеній українською мовою, відомості щодо прізвища та по батькові заявниці викладені з помилкою, а саме зазначено: « ОСОБА_2 ».

Заявниця звернулась до Міністерства освіти і науки України щодо отримання підтвердження належності їй диплому серії НОМЕР_1 виданого 29.03.1994 року Амвросіївським професійно-технічним училищем № 49 Донецької області.

04.06.2025 за вих. № 5/930-25 Міністерство освіти і науки України надало відповідь, якою було відмовлено у підтвердженні належності ОСОБА_1 диплому серії НОМЕР_1 виданого 29.03.1994 року Амвросіївським професійно-технічним училищем № 49 Донецької області та повідомлено про можливість вирішення порушеного у запиті питання у судовому порядку.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змісту ст. 315 ЦПК України вбачається, що судом розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Як роз`яснено в листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

У вказаному листі Верховного Суду України також зазначено, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа може подавати особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 ЦК України).

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до законодавства України документи про освіту та додатки до них видаються закладами освіти. Інформація про видані з 2000 року документи про вищу освіту вноситься закладами вищої освіти до Єдиної державної електронної бази з питань освіти. З огляду на зазначене, підтвердити факт навчання та видачі документа про освіту, здобуту до 2000 року, може лише заклад освіти, який його видав. У разі, якщо недоступні, втрачені, знищені (частково знищені) архіви закладу вищої освіти, встановити юридичний факт здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) освіти (до 2000 року) можливо лише за рішенням суду.

В Реєстрі документів про освіту Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі ЄДЕБО), держателем якої є Міністерство освіти і науки України, міститься інформація про документи про освіту, видані після 2000 року. Інформацію про навчання здобувачів професійної (професійно-технічної) освіти до 2000 року можна отримати лише з особових справ здобувачів освіти, що зберігаються в архівах закладу освіти, який надавав освітні послуги. Звертаємо Вашу увагу, що архів Міністерства освіти і науки України не зберігає документів закладів освіти, а також особових справ їхніх здобувачів. Такі архіви, відповідно до інструкції з діловодства мають зберігатись за місцем юридичної реєстрації закладу освіти. Відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, особові справи здобувачів освіти, які закінчили навчання або були відраховані зі старших курсів зберігаються в архіві закладу освіти 75 років (стаття 494 а 1,2,3,4).

Архіви Амвросіївського професійно технічного училища № 49 з 2014 року перебувають на тимчасово окупованій території . Переміщення закладів освіти та їхніх архівів з тимчасово окупованої території Донецької області на території підконтрольні Україні не здійснювалась.

З огляду на те, що підтвердити інформацію щодо виданого документу про освіту, факт належності якого просить встановити заявник, в позасудовому порядку на даний час неможливо, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, а також, те що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилки, які не можуть бути усунуті іншим шляхом та перешкоджають заявниці в реалізації її права на освіту, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, Хаджибейський районний суду міста Одеси,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство освіти і науки України про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити у повному обсязі.

1.Встановити факт належності ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_2 , виданий 26.12.2001 року Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_3 ) диплому серії НОМЕР_1 , виданого 29.03.1994 року Амвросіївським професійно-технічним училищем № 49 Донецької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення суду підписано та складено 23.07.2025 року.

Суддя: О. С. Леонов

23.07.25