Справа №:357/6503/25
Провадження №: 2-о/755/440/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви

"08" серпня 2025 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, особа відносно якої розглядається справа: ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

в с т а н о в и в :

05 червня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Києва на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2025 року надійшли матеріали вказаної цивільної справи №357/6503/25.

05 червня 2025 року в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Коваленко І.В.

11 червня 2025 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання заявником ухвали.

В ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху вказувалось на те, що всупереч положенням ч.1 ст. 300 ЦПК України з відповідною заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним та встановлення над ним опіки звертається фізична особа ОСОБА_1 , а не відповідний орган опіки та піклування. Крім того, до заяви не додано подання органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною фізичною особою, а також доказів того, що заявник звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

24 червня 2025 року (вх.№ 36376) представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Селецька Олена Віталіївна через систему «Електронний суд» подала до суду заяву на виконання ухвали суду від 11 червня 2025 року, в якій звертала увагу суду на вимоги ч. 3 ст. 296 ЦПК України, якими передбачено, що "заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги." Вказувала, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому в розумінні вимог ч. 3 ст. 296 ЦПК України, має право на звернення з даною заявою до суду.

У період з 30.06.2025 по 13.07.2025 головуючий суддя перебувала у щорічній відпустці.

У період з 28.07.2025 по 01.08.2025 головуючий суддя перебувала на лікарняному.

Дослідивши матеріали заяви про визнання фізичної особи недієздатною, заяви про усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Станом на 08.08.2025 року заявником проігноровано зазначені в ухвалі суду від 11 червня 2025 року недоліки щодо: надання до суду подання органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною фізичною особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

За викладеного суддя дійшов висновку про те, що заявник у встановлений судом строк вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконав, недоліки зазначені в ухвалі суду не усунув, а також докази на підтвердження виконання положень п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною 1 ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом при постановленні даної ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. (Рішення Суду у справі Жоффрделя Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, з огляду на те, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху, не було повністю виконаним стороною заявника, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаною позовною заявою, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 185, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, особа відносно якої розглядається справа: ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: