СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-п/759/81/25
ун. № 2-3369/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , яка здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 р. адвокат Подольська О.В., яка представляє інтереси ОСОБА_2 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеною заявою у якій просить поновити строк на оскарження заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2010 р. та скасувати заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2010 р., призначивши справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування заяви вказує на непоінформованість відповідача про відкриття провадження про розірвання шлюбу у зв`язку із чим він не мав змоги подати відзив. Відповідач наголошує на тому, що увесь час з моменту реєстрації шлюбу вони із позивачем проживають разом, ведуть спільне господарство та мають спільний бюджет. В обґрунтування пропущеного строку зазначає, що відповідач не був проінформований про відкриття провадження у поточній справі, про оскаржуване рішення дізнався тільки, коли позивач 04.07.2024 р. отримала повний текст заочного рішення від 28.09.2010 р.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2024 р. заяву ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишено без розгляду, відмовивши у поновленні пропущеного процесуального строку.

Постановою Київського апеляційного суду від 29.10.2024 р. ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Підставою скасування стало не врахування судом першої інстанції необхідності відновлення втраченого судового провадження.

Судом від архіву Святошинського районного суду м. Києва отримано належним чином засвідчену копію судового рішення Святошинського районного суду м.Києва від 28.09.2010 р. справа №№2-3369/10.

З урахуванням постанови Київського апеляційного суду від 29.10.2024 р. ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.11.2024 р. відновлено втрачене судове провадження справи №2-3369/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в частині наступних документів: судового рішення Святошинського районного суду м.Києва від 28.09.2010 р. справа №№2-3369/10.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 25.11.2025 р. заява ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишено без розгляду. Підставою залишення без розгляду заяви стало встановлення судом відсутності у ОСОБА_2 об`єктивних непереборних труднощів для подання заяви про перегляд заочного рішення в строки, визначені ч. 2 ст. 228 ЦПК України (у редакції чинній від 01.01.2010 р.) та відсутність безумовних підстав для поновлення строку на звернення до суду з такою заявою, що вирішено на підставі статті 126 ЦПК України.

Постановою Київського апеляційного суду м.Києва від 07.05.2025 р. апеляційна скарга адвоката Подольської О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково, ухвала судді Святошинського районного суду від 25.11.2025 р. скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. Підставою скасування зазначено недотримання суддею процедури відновлення втраченого судового провадження.

Ухвала Святоишнського районного суд від 22.11.2025 р. про поновлення втраченого судового провадження не оскаржувалась і є чинною.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду 29.07.2025 р. матеріали цивільної справи передані судді Єросовій І.Ю.

Під час вирішення питання про продовження розгляду, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості, суддею заявляється самовідвід внаслідок неможливості участі судді в її розгляді, оскільки з тексту ухвал Святошинського районного суду м.Києва, які частково скасовані апеляційною інстанцією (окрім ухвали від 22.11.2024 р. щодо відновлення втраченого судового провадження, яка не оскаржувалась) можна з певною долею вірогідності зробити висновок про результат розгляду справи у випадку продовження його розгляду цим складом суду.

З метою оперативного розгляду справи суд вважає за можливе розглянути заяву про самовідвід судді без участі сторін по справі, що відповідає вимогам статті 40 ЦПК України.

Суддя, вивчивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З метою дотримання цієї гарантії, в частині запобігання можливій необ`єктивності та упередженості судді, статтями 36 та 37 ЦПК України встановлено виключний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, а також наведені випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Так, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.9 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно зі статтею 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Оскільки цивільне процесуальне законодавство встановлює загальні вимоги до вмотивованості відводу (самовідводу), суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні, для більш детального аналізу. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює пріоритет міжнародного права в Україні.

Щодо формування складу суду, то Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча й розподіл справи конкретному суду підпадає під "свободу розсуду", якою користуються національні органи влади у такому випадку, потрібно переконатися, що цей розподіл був сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції та, зокрема, з його вимогами незалежності та неупередженості (Рішення у cпpaвi Moiseyev проти Росії від 9 жовтня 2008 року, заява N 62936/00, параграф 176). У цьому контексті важливо врахувати, що на стадії розгляду цивільної справи по суті в суді першої інстанції, суд досліджує всі матеріали справи та надає їм оцінку. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (стаття 89 ЦПК України).

В пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" (заява N 21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А N 255, п. п. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" (заява N 7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

При цьому поняття "інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості" є оціночним, тлумачення та використання якого залежить від суб`єктивного усвідомлення певних обставин особою, яка його застосовує, виходячи зі свого внутрішнього переконання та власного ставлення до них.

Відповідно до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з пунктом 12 Висновку N 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

За таких обставин, з метою забезпечення недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у цивільному процесі, усунення можливої упередженості судді при здійсненні судового розгляду цивільної справи, сприяння підвищенню рівня довіри громадськості до суду та ухвалених рішень, вбачаються підстави для самовідводу головуючої судді Єросової І.Ю. від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , яка здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

На підставі викладеного та керуючись статтями 36-40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Єросової Іванни Юріївни про самовідвід у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , яка здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Відвести суддю Святошинського районного суду міста Києва Єросову Іванну Юріївну від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , яка здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Цивільну справу №2-3369/10 (провадження №2-п/759/81/25) передати до цивільної канцелярії Святошинського районного суду міста Києва для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю.Єросова