Справа № 629/2495/25
Провадження № 2/629/885/25
07.08.2025Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Попова О.Г.,
за участю секретаря судового засідання Уваренко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лозова Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам, що стягувались з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1/4 частині його щомісячного заробітку відповідно до рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області у цивільній справі № 2025/419/2012 від 20.02.2012 року за період з 25.01.2012 року по 11.11.2024 року згідно виконавчого провадження № 31821807. В обґрунтування позову вказано, що позивач знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 . Заочним рішення Лозівського міськрайонного суду від 20.02.2012 року з позивача на користь відповідачки на утримання доньки було стягнуто аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.01.2012 року та до досягнення дитиною повноліття. У 2016 році сторони примирились та проживали разом до березня 2022 року. За час спільного проживання сторони вели спільне господарство, разом відпочивали, позивач повністю утримував дружину та доньку. Як відомо позивачу, відповідачка з 2016 року не зверталася до виконавця з заявами щодо несплати аліментів позивачем. ОСОБА_1 вказує, що з питанням стосовно несплати аліментів, відповідачка звернулася до виконавців лише у 2024 році, у результаті чого було видано дублікат виконавчого листа та 12.09.2024 року відновлено виконавче провадження. У зв`язку з цим позивачу було нараховано заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 266 327,50 грн. та накладено арешт на все майно. Позивач вказує, що заборгованість нарахована неправомірно, оскільки донька проживає з ним з 2016 року по даний час, відповідачка ОСОБА_2 перебуває за кордоном. ОСОБА_1 зазначає, що про виконавче провадження йому стало відомо лише у вересні 2024 року, таким чином у період з 2012 по вересень 2024 року виконавцем не проводилися жодні дії з примусового виконання виконавчого листа стосовно стягнення аліментів. Враховуючи викладене позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.
Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Соколової Р.І. надійшла заява про проведення розгляду справи за їх відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач вказав, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі та ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася донька ОСОБА_3 .
Як вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.03.2012 року, 20.02.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.01.2012 року та до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_1 вказує, що не був обізнаний стосовно того, що було ухвалено рішення про стягнення з нього аліментів, жодних документів від виконавця він не отримував.
У 2016 році сторони примирились та проживали разом до березня 2022 року. За час спільного проживання жодних розмов щодо стягнення аліментів між сторонами не було.
За період часу з 2022 по 2024 рік ОСОБА_2 з донькою неодноразово виїжджала за кордон та поверталася, проте у жовтні 2024 року вона знову виїхала, а донька залишися проживати з позивачем.
Згідно довідки виданої головою правління ОСББ «Віват 32» неповнолітня ОСОБА_3 з 5 листопада 2024 року зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з довідки від 07.10.2024 року виданої головою правління ОСББ «Віват 32» Верескун А.В. разом з ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 , проживали за адресою: АДРЕСА_1 разом до розлучення, а саме до 29.03.2012 року. Після розірвання шлюбу сторони проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 до 2015 року. Пізніше знову переїхали проживати за адресою: АДРЕСА_1 і мешкали там до березня 2022 року, доки відповідачка не виїхала з донькою за кордон. У липні 2022 року відповідачка з донькою повернулися і проживали з позивачем до листопада 2022 року. Влітку 2023 року відповідачка з донькою вкотре повернулися з-за кордону приблизно на 1,5 місяця, весь цей час ОСОБА_4 проживала з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . З грудня 2023 по вересень 2024 донька постійно проживає з батьком, оскільки відповідачка перебуває за кордоном. Також підписами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджено факт того, що за час спільного проживання позивача та відповідачки, остання ніде не працювала.
З копій матеріалів виконавчого провадження наданого на виконання ухвали суду вбачається, що 06.03.2012 року виконавцем було відкрито виконавче провадження №31821807 на підставі виконавчого листа №419 виданого 20.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки. 11.04.2012 року постановою виконавця було звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 та стягнуто витрати на проведення виконавчих дій. 05.10.2017 року виконавче провадження у зв`язку з реорганізацією було передано іншому виконавцю. 12.09.2024 року постановами державного виконавця було арештовано майно та кошти ОСОБА_1 та накладено штраф.
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого позивачем, за період з січня 2012 по жовтень 2024 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 266 327, 50 грн.
Враховуючи вище вказане, позивач звернувся до суду з позовом про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам за період з 25.01.2012 року по 11.11.2024 року, оскільки у період нарахування цієї заборгованості дитина фактично проживала з ним.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини.
Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 150 цього Кодексу визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до статті 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.
Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.
З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеною у поставі від 29.12.2022 по справі справа № 596/826/21-ц, провадження № 61-3738св22.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що у період нарахування заборгованості за аліментами дитина проживала разом з батьком, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам, що стягувались з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1/4 частині його щомісячного заробітку відповідно до рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області у цивільній справі №2025/419/2012 від 20.02.2012 року за період з 25.01.2012 року по 11.11.2024 року згідно виконавчого провадження № 31821807.
За заявою представника позивача, суд не стягує з відповідачки судові витрати по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 197, 274 СК України, ст. 12, 81, 89, 258, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам, що стягувались з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1/4 частині його щомісячного заробітку відповідно до рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області у цивільній справі №2025/419/2012 від 20.02.2012 року за період з 25.01.2012 року по 11.11.2024 року згідно виконавчого провадження № 31821807.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачка- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .
Суддя Олексій ПОПОВ