ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/756/24 Номер провадження 22-ц/814/2899/25Головуючий у 1-й інстанції Киричок С.А. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Дряниці Ю.В., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П.-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника Омельченка Олексія Миколайовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою :00:002:0277 за 2021 та 2022 рік у розмірі 28285,32 грн, 3 % річних у розмірі 1084,63 грн. та 4127, 82 інфляційних втрат, а також вирішити питання судових витрат.

В обгрунтування позову вказувала, що відповідачем не виконано умови договору оренди земельно ділянки, а саме не сплачено оренду плату за користування спірною земельною ділянкою за 2021,2022 року, що і стало підставою для звернення до суду.

У зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань по сплаті орендної плати вважає, що наявні підстави для стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Агро-Край» про стягнення коштів (орендної плати) задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою кадастровий номер :00:002:0277 за 2021 та 2022 роки у загальному розмірі 35356 (тридцять п`ять тисяч триста п`ятдесят шість) грн. 67 коп. без вирахування податків та зборів, з них: основний борг у розмірі 23072 (двадцять три тисячі сімдесят дві) грн. 87 коп., 3% річних у розмірі 1084 (одна тисяча вісімдесят чотири) грн. 63 коп., інфляційні витрати у розмірі 4127 (чотири тисячі сто двадцять сім) грн. 82 коп.

Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 копійок та витратна правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн., а всього 4211 (чотири тисячі двісті одинадцять) грн. 20 коп.

З вказаним рішенням суду не погодилось ТОВ «Агро-Край» та подало на нього апеляційну скаргу в якій прохає рішення районного суду в частині нарахування 3 % річних та інфляційних витрат змінити, стягнувши з позивача на користь відповідача заборгованість по орендній платі за 2021, 2022 роки у розмірі 27720, 58 грн. без вирахування податків та зборів, з них: основний борг у розмірі 23151 грн. 48 коп, 3 % річних у розмірі 940,92 грн., інфляційні витрати у розмірі 3628,18 грн.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що згідно умов договору орендна плата становить 10% від нормативно-грошової оцінки, що складає 11983,17 грн. за рік. З відрахуванням податків сума складає 9646,45. грн., а тому розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат проведено невірно.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Районним судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, згідно договору оренди земельної ділянки від 09.09.2015 (ділянка кадастровий номер :00:002:0277) з урахуванням додаткових угод до нього, орендодавець ОСОБА_1 , орендар ТОВ «АГРО-КРАЙ», цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9305 га, на території Лютенської (до об`єднання Рашівської) сільської ради Миргородського (до об`єднання Гадяцького) району Полтавської області.

До договору оренди землі від 09 вересня 2015 року внесено зміни в п.9 та викладено його в наступній редакції:» п.9 Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 8% ( вісім відсотків) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 9586,54 грн. за рік оренди, з 01.01.2018 року оренда плата вноситься в розмірі 10%, що складає 11983,17 грн. за рік».

Відповідно до п.10 договору оренди землі б/н від 09 вересня 2015 року обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Судом встановлено, що ТОВ «Агро-край» має заборгованість перед позивачем за 2021 та 2022 роки в сумі 23072,87 грн, яку не виплачено без поважних причин.

До суду першої інстанції надано розрахунок щодо стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості, яка складає 1084,63 грн., інфляційні втрати 4127,82 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ « Агро-Край» не надало жодного доказу на підтвердження виконання обов`язку в частині виплати орендної плати за 2021-2022 роки, а тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача орендну плату, інфляційні втрати та 3 % річних.

Колегія судді вважає, такий висновок районного суду вірним з наступних підстав.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України(далі -ЗК України),Цивільним кодексом України(далі -ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

За змістом ст. ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 посилалась на те, що зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі від 07 серпня 2015 року з урахуванням додаткової угоди вбачається, що орендна плата за користування земельною ділянкою складала 11983,17 грн.

Згідно п.10 договору оренди землі від 09.09.2015 року обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Відповідачем не заперечується, що у 2021 - 2022 роках Ісраєлян А.М. орендна плата не перераховувалася.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач в суді першої інстанції не заперечував розмі орендної плати встановлений позивачем та період її нарахування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що районний суд дійшов вірного висновку про наявність стягнення орендної плати, 3 % річних та інфляційні втрати.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного нарахування орендної плати, оскільки не було вирахувано податки не беруться до уваги, оскільки розмір орендної плати, який просила стягнути позивачка, розрахований з урахування індексації та вирахуванням 19.5% податку, що відповідає умовам договору оренди, зокрема п.9,10.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Оскільки рішення районного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Разом з тим, при обчисленні загальної суми, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідача у резолютивні частині рішення допущена арифметична описка, яка підлягає виправленню в порядку ст. 269 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Омельченка Олексія Миколайовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» - залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2025 року,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 06 серпня 2025 року.

Головуючий суддя : ______________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ Ю.В. Дряниця ___________________ О.І. Обідіна