Справа № 357/5639/25
Провадження № 2/357/3292/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Сомок О.А.,

секретар судового засідання Пугач В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на свою користь додаткові витрати на навчання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразово у сумі 13014 гри. 80 коп.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2006 по 18.04.2023 року, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду, шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з позивачкою та знаходяться на утриманні позивача. Позивач зазначає, що з часу окремого проживання з квітня 2023 року відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків стосовно утримання дітей, та за рішенням суду з відповідача було примусово стягнуто на користь позивача аліменти на утримання їхніх дітей.

На даний час син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є студентом навчається на на платній формі навчання в Білоцерківському національному аграрному університеті та потребує матеріальної допомоги. Позивач зазначає, що навчання здійснюється на платній основі за навчання сина в другому півріччі 2024 року, позивач сплатила 19.08.2024 року на рахунок університету грошові кошти на загальну суму 13014 грн. 80 коп., з яких 12950 грн.00 коп. - за навчання сина; 64,80 грн. - банківські послуги. За навчання сина в першому півріччі 2025 року, позивач сплатила 31.12.2024 року грошові кошти на загальну суму 13014 грн. 80 коп., з яких 12950 грн.00 коп. - за навчання сина; 64,80 грн. - банківські послуги. Позивач вказує, що відповідач не бажає брати участь в оплаті половини вартості навчання сина в університеті.

Фактичні витрати на навчання дитини, сплачені позивачем, становлять: 25900,00 грн ( за навчання сина друге півріччя 2024 року, та перше півріччя 2025 року); 129 грн.60 коп. - банківські послуги за переказ коштів згідно двох квитанції, які позивач просить розділити порівну між нею та відповідачем по 13014 грн. 80 коп. з кожного.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав.

Ухвалою судді від 19.05.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.20,21).

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги не визнає. Крім того відповідач в письмово викладеній заяві від 16.07.2025 року повідомив, що не бажає брати участь в оплаті половини вартості навчання сина в університеті. При цьому, відповідач вважає, що позивачем не було погоджено такого вибору з батьком дитини та узгодження з ним питань фінансового характеру щодо витрат на навчання дитини у обраному закладі.

У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 /виданого повторно 15.05.2013 року/ (а.с.9).

Встановлено, що неповнолітній син сторін ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є студентом 1 курсу денної форми навчання, економічного факультету Білоцерківського національного аграрного університету, термін навчання до 30.06.2028 року, що підтверджується довідкою № 500/Е від 17.04.2025 року, виданою деканом факультету І.Паска (а.с.12).

З копій наданих позивачем платіжних інструкцій ТВБВ 10026/0885 РМ-3776 від 19.08.2024 року, ТВБВ 10026/0885 РМ -3776 від 31.12.2024 року, вбачається, що нею фактично сплачено за навчання ОСОБА_3 :

-19.08.2024 року - 13014 грн. 80 коп., з яких 12950 грн.00 коп. ( навчання сина в другому півріччі 2024 року), 64,80 грн. - банківські послуги.

-31.12.2024 року - 13014 грн. 80 коп., з яких 12950 грн.00 коп. ( навчання сина в в першому півріччі 2025 року), 64,80 грн. - банківські послуги (а. с.10,11).

Загальна сума витрат становить 25900 грн.00 коп., 129 грн.60 коп., - банківські послуги за переказ коштів згідно квитанції.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини у Білоцерківському національному аграрному університеті на факультеті економічного менеджменту нею сплачено кошти за навчання.

Суд зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26 серпня 2020 року по справі № 336/1488/19.

Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина в освітньому закладі.

Окрім того, позивачем не підтверджено жодними доказами факт навчання дитини на момент звернення до суду з даним позовом у Білоцерківському національному аграрному університеті, факультеті економічного менеджменту саме на платній основі. Суду не надано договір укладений між позивачем та навчальним закладом, з якого можливо було б встановити, як факт такого навчання, так і розмір плати за навчання та її періодичність.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17).

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклала обставини, якими обґрунтовувала свої вимоги, зазначила докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначала про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавала клопотання про їх витребування. При цьому, за заявленим предметом спору у даній цивільній справі суд не має визначених законом повноважень збирати докази з власної ініціативи.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядилась своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18, провадження № 61-17205ск19.

Ураховуючи вказані обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 185 СК України, ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 30.07.2025.

Суддя О. А. Сомок