Провадження №2/447/922/25
Справа №447/1585/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

31.07.2025 Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Бачуна О.І.

секретар судових засідань Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві, Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 25.06.2018 року та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 від усіх доходів на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позову, зазначила що рішенням Миколаївського районного суду від 25.06.2018 року у справі 447/210/18, постановлено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму до досягнення дітьми повноліття. Позивачка покликається на те, що ці кошти є недостатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей, рівень витрат постійно зростає, діти потребують значних витрат, у тому числі на лікування , оскільки позивачка є інвалідом ІІІ групи, а їхній син ОСОБА_3 є дитиною інвалідом, який потребує лікування та додаткового догляду. Незважаючи на рішення суду, відповідач сплачував вказані аліменти вибірково опираючись на різні причини, тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Позивачка про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання повторно не з`явився. Причин неявки не повідомив, відзиву не подав, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності з винесенням заочного рішення.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , відтак, зобов`язаний утримувати його до досягнення ним повноліття.

На підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 25.06.2018 року вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму до досягнення дітьми повноліття, починаючи з моменту пред`явлення позову 23.01.2018 р.

Відповідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є інвалідом ІІІ-групи «інвалідність з дитинства».

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Миколаївською РДА, що ОСОБА_3 , 2011 р.н. є інвалідом з дитинства до 18 років.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст.183 та ст.184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України , не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182 - 184 Сімейного кодексу України , не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Як з`ясовано судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їх з позивачкою дитини визначено судом у розмірі 1000 гривень щомісячно.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

17.05.2017 року Президент України підписав ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", згідно якого внесено зміни до законодавчих актів України, згідно якого ч.2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Беручи до уваги викладене, суд звертає увагу на те, що частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів.

Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру.

Суд враховує, що заявлений позивачкою розмір аліментів 1/3 частина від всіх його видів доходів, щомісячно, є доведеним. Позивачкою доведено підстави для збільшення вже присудженого розміру аліментів, оскільки вона являється інвалідом ІІ групи з дитинства, ніде не працює, а діти потребують належного харчування, медичного забезпечення, коштів для відвідування гуртків та покупку одягу, на що потрібно додаткові витрати, а відповідач окрім сплати аліментів в розмірі визначеному судом, участі у матеріальному утриманні дітей не приймає.

Відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, інших осіб на утриманні не має, що свідчить про те, що останній має можливість сплачувати аліменти. Виходячи з викладеного, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу щомісячно, що дасть можливість забезпечити достатні та належні умови для проживання доньки.

Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов про зміну способу стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 23Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.263,265,268, 280-282ЦПК України, суд

Ухвалив:

позов задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Миколаївського районного суду Львівської області №447/210/18 від 25.06.2018 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 25.06.2018 року (справа №447/210/18). Виданий на підставі вказаного рішення виконавчий лист відкликати та долучити до справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Бачун О. І.