Справа № 405/840/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 Подільський районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючої судді - Шевченко І.М.

при секретарі Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Він фінанс», заінтересовані особи: первісний стягувач публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», інші особи: Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), боржник ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВ «Він фінанс» звернувся в суд із заявою про заміну сторони публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на правонаступника ТОВ «Він фінанс» у виконавчому провадженні з виконання рішення суду у справі № 405/840/15-ц.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що 06 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда ухвалив рішення по справі № 405/840/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором №110/25/02/2014/980-0005/КФ від 25 лютого 2014 року у розмірі 51 035 грн. 30 коп. При цьому, 16 червня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладений договір про відступлення права вимоги № GL19N617898ПВФО, в зв`язку з чим відбулося відступлення права вимоги за зазначеним кредитним договором №110/25/02/2014/980-0005/КФ від 25 лютого 2014 року. Посилаючись на обставини викладені в заяві просить, та на вимоги ст. 442 ЦПК України, просить задовольнити заяву.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про день та час судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки до суду не повідомили, заяви про відкладення розгляду до суду не надходило.

Відповідно до положень абз. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Неявка вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2015 року, яке набрало законної сили 26.05.2015 року, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредитному договору №110/25/02/2014/980-0005/КФ від 25 лютого 2014 року у розмірі 51 035 грн. 30 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 510 грн. 35 коп., а всього: 51 545 грн. 65 коп.

На підставі вказаного судового рішення 13.01.2016 року Ленінським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 26.05.2016 року .

Судом також встановлено, що 16 червня 2020 року між ПАТ «Комерційний Банк «Надра», як Банком та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», як Покупцем укладено договір відступлення права вимоги № GL19N617898ПВФО, за умовами якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Як вбачається з витягу з Додатку до договору № GL19N617898ПВФО від 16.06.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», як Покупцю були передані ПАТ «Комерційний Банк «Надра», як Банком, зокрема, права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №110/25/02/2014/980-0005/КФ від 25 лютого 2014 року (порядковий номер 572).

При цьому, з зазначеного договору вбачається, що сторони погоджуються, що відповідно до ст. 516 ЦК України, Новий кредитор несе ризик настання для нього несприятливих обставин у зв`язку з неповідомленням або несвоєчасним неналежним повідомленням Боржників про відступлення прав вимоги за основними Договорами на підставі цього Договору, у зв`язку з чим виконання боржниками зобов`язань за основними Договорами на користь Банку, у т.ч. надходження на користь Банку грошових коштів в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами до моменту повідомлення Боржника про відступлення прав вимоги на підставі цього Договору вважається належним виконанням Боржниками зобов`язань за основним договором. Новий кредитор також погоджується, що Банк не відповідає перед Новим кредитором, якщо одержані Новим кредитором від Боржників суми за основними договорами будуть меншими від сум, які очікував отримати від Боржників Новий кредитор укладенням цього Договору.

Крім того, 04 липня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», як Клієнтом та ТОВ «Діджи Фінанс», як Фактором укладено договір факторингу № 547-02, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. В день підписання такого відповідного реєстру до Фактора, переходять також права (в тому числі права іпотекодержателя/заставодержателя) за договорами, що укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за основними договорами у разі їх наявності і права грошової вимоги вважаються відступленими Фактору в день підписання цього договору. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги не вимагається. Після переходу прав вимоги до Фактора останній стає кредитором по відношенню до Боржника та набуває відповідні права вимоги. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку Фактора або Клієнта або підписання будь-яких документів.

Як вбачається з витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 547-02 від 04.07.2022 року ТОВ «Діджи Фінанс» відступлено права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №110/25/02/2014/980-0005/КФ від 25 лютого 2014 року (порядковий номер 77429).

Крім того, відповідно до п.п. 3.1, 3.2, п.п. 4.4.2 Договору загальну сума прав грошової вимоги, що відступаються відповідно до умов даного Договору визначається у відповідному реєстрі.

Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти (сума фінансування) в розмірі 40 000 гривень 00 коп. (не оподатковується ПДВ) шляхом перерахування на рахунок Клієнта за стандартом IBAN НОМЕР_1 .

У разі отримання коштів від Боржників в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами після відступлення прав грошової вимоги Фактору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3-х робочих днів з дати їх отримання (включно) на Рахунок за стандартом IBAN НОМЕР_1

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону (пункт 5 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стаття 37 Закону України «Про виконавче провадження» регулює підстави для повернення виконавчого документа стягувачу. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина п`ята статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження» регулює питання закінчення виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 Закону про виконавче провадження). Стаття 41 цього Закону регулює питання відновлення виконавчого провадження.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства прав.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022, справа №2-7763/10).

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 14.02.2023 року (ВП № 56145416, сторони виконавчого провадження: стягувач: ПАТ КБ «Надра»; боржник: ОСОБА_1 ), винесеної старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Желовніковою Ю.А., яка наявна в матеріалах цивільної справи № 405/840/15-ц разом з оригіналом виконавчого листа, враховуючи, що боржницею ОСОБА_1 сплачено борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій в повному обсязі, згідно повідомлення про надходження коштів на депозитний рахунок відділу від 13.02.2023 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 405/840/15-ц № 2/405/183/15, виданого 13.01.2016 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 51 035,30 грн., а також судового збору в розмірі 510,35 грн., - закінчено, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 405/840/15-ц, виданого 13.01.2016 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 51 035,30 грн., - закінчено, суд не вбачає підстав для заміни сторони виконавчого провадження та на підставі чого, приходить висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення заяви ТОВ "Він фінанс" про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Він фінанс», заінтересовані особи: первісний стягувач публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», інші особи: Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), боржник ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького Ірина Миколаївна Шевченко