Справа № 629/3702/25
Провадження № 2-п/629/11/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.07.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.06.2025 року по цивільній справі №629/3702/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви вказала, що вона лише в липні 2025 року дізналася про винесене заочне рішення через застосунок «Дія». Про дату та час судового засідання її не було повідомлено, що підтверджується матеріалами справи, в яких відсутні будь-які докази про вручення їй судової повістки, в якій зазначено дату та час судового засідання. Щодо фактичних обставин справи зазначила, що судом при ухваленні заочного рішення не було враховано чітке визначення сторонами умови кредитування, процентної ставки річних та загальної вартості кредиту, з урахуванням тіла кредиту та відповідних відсотків по кредиту. Також, при прийнятті рішення, судом, не було враховано, що вона є дружиною військовослужбовця - учасника бойових дій. Отже, згідно чинного законодавства має право не сплачувати відсотки за користування кредитом; штрафи за прострочення платежів та пеню за невиконання зобов`язань на період дії особливого періоду.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі та наполягає на її задоволені.

Представник ТОВ «Юніт Капітал» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.

В силу ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та матеріали вищезазначеної цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.06.2025 року частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», заборгованість за Кредитним договором №00-9641568 від 24.02.2024 року у розмірі 48297,90 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2387,80 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, в контексті даної статті наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч. 1 статті 288 ЦПК України, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за даною адресою згідно норм ЦПК України судом були направлені судові повістки, які згідно довідок Укрпошти були повернуті на адресу суду з позначкою - адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 66,74). Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасникам справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-якому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У разі відсутності адресата (будь кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

В Постанові від 24.04.2024 справа № 552/2497/22 Верховний Суд зазначив, що повернення судової повістки з відміткою поштового оператора про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається підтвердженням належного повідомлення учасника справи, а днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки.

У зв`язку з вищевикладеним суд вважав, що ОСОБА_1 згідно вимог ЦПК України була належним чином повідомлена про час слухання справи.

Тому враховуючи, що ст.121 ЦПК України, де передбачено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства, та статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17 липня 1997 року, яка гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної справи, і враховуючи той факт, що серед рішень, винесених Європейським судом з прав людини проти України за період чинності Конвенції для нашої держави, більшість стосуються порушення права особи на розгляд її справи судом упродовж розумного строку, суд враховуючи думку позивача з цього приводу, встановивши, що для розгляду справи наявні всі документи, розглянув справу у відсутності відповідача згідно ст. 280 ЦПК України.

Також судом встановлено, що в договорі кредитної лінії №00-9641568 від 24.02.2024 року ОСОБА_1 вказала номер мобільного телефону - НОМЕР_1 , а в заяві про перегляд заочного рішення - НОМЕР_2 , що викликає сумнів у суду стосовно добросовісності дій ОСОБА_1 , при поданні анкетних даних під час укладання кредитного договору.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, тобто у заяві повинні бути зазначені такі заперечення проти вимог позивача та це підтверджено такими доказами, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, що також зазначено у ч.1 ст. 288 ЦПК України.

Під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду не надано жодних належних та допустимих доказів щодо спростування висновків суду, викладених у заочному рішенні від 30.06.2025 року, подана заява про перегляд заочного рішення зводиться лише до переоцінки доказів, що були уже дослідженні в судовому засіданні та на підставі яких ухвалене заочне рішення. Крім того, заявником не надано суду доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та які можуть привести до ухвалення рішення, яке може буде протилежне ухваленому. Доводи відповідача щодо безпідставності позовних вимог ґрунтуються виключно на переоцінці доказів та припущеннях, фактично заява про перегляд заочного рішення зводиться до того, що заявник зі змістом заочного рішення не згодна.

Щодо твердження відповідача, що вона як член сім`ї військовозобов`язаного, належить до захищеної категорії відповідно до п.62 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором №97259-КС-001 від 23.02.2024, суд зазначає наступне.

Пунктом 62 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що під час врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія, фізичні та юридичні особи, залучені на договірних засадах кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією до безпосередньої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, додатково зобов`язані дотримуватися таких вимог щодо етичної поведінки:

1) не взаємодіяти за власною ініціативою із споживачем, який у передбачений цим пунктом спосіб повідомив про свою належність до захищеної категорії або щодо належності якого до захищеної категорії у передбачений цим пунктом спосіб повідомили близькі особи такого споживача, його представники, спадкоємці, поручителі, майнові поручителі або треті особи, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію.

Для цілей цього пункту захищеними категоріями є, зокрема, члени сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Споживач, який належить до захищеної категорії та має бажання на період дії воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування припинити взаємодію з особами, зазначеними в абзаці першому цього пункту, його близькі особи, представники, спадкоємці, поручителі або майнові поручителі повідомляють кредитодавця або нового кредитора про таке волевиявлення та про належність споживача до захищеної категорії за допомогою будь-якого засобу комунікації, реквізити якого розміщено на веб-сайті такого кредитодавця або нового кредитора, з наданням копій підтвердних документів про належність споживача до захищеної категорії.

Кредитодавцям або колекторським компаніям у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та протягом 90 днів після дня його припинення заборонено взаємодіяти за власною ініціативою із споживачем, який у передбачений цим пунктом спосіб повідомив про свою належність до однієї з категорій, передбачених частиною першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Однак відповідач не дотрималася зазначених вище вимог, у зв`язку з чим суд не приймає вказані доводи до уваги, оскільки відповідачем не було повідомлено кредитодавця про її належність до захищеної категорії.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не містить підстав для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику ч.4 ст.287 ЦПК України, де зазначено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 287, 284, 288 ЦПК України, суд, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя Наталія ЦЕНДРА