Справа № 449/1075/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2025 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Савчака А.В.

секретаря судового засідання Винницької А.Р.

за участю заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці Гайової Г.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Перемишляни Львівської області в залі суду цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Гайової Г.Б., заінтересована особа ОСОБА_2 про продовження дії обмежувального припису, -

встановив:

Представник заявниці ОСОБА_1 - адвоката Гайової Г.Б. звернулася в суд із заявою про продовження обмежувального припису відносно сина заявниці ОСОБА_2 на строк 6 місяців

В обґрунтування заяви покликається на те, що її син зловживає алкогольними напоями, систематично вчиняє щодо неї домашнє, психологічне, фізичне насильство. Заявниця неодноразово викликала поліцію та рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 28.01.2025 року задоволено її заяву про видачу обмежувального припису. Однак ОСОБА_2 неодноразово порушував заборонний припис та притягався до адміністративної відповідальності, а також 16.01.2025р. відносно ОСОБА_2 зареєстровано кримінальне провадження за ст.126-1 КК України і на даний час справа перебуває на розгляді в суді. Крім цього 18.03.2025р. відносно ОСОБА_2 зареєстровано кримінальне провадження за ст.390-1 КК України і на даний час справа перебуває на розгляді в суді.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 щодо своєї матері, яка є пенсіонеркою, що збільшує її вразливість та ризики щодо негативних наслідків небезпечної поведінки кривдника , значно погіршилась якість життя постраждалої ОСОБА_1 . Вона не може нормально спати, відчуває постійну втому, страх та фізичний дискомфорт, від постійного стресу погіршується стан здоров`я. Для забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторно вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_2 та забезпечити її безпеку, необхідно застосувати обмежувальний припис.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та представник заявниці адвокат Гайова Г.Б. підтримала вимоги своєї заяви, пояснення надала аналогічні викладеним у заяві про видачу обмежувального припису.

Заявниця ОСОБА_1 пояснила суду, що її син хворіє на епілепсію, яка викликана вживанням алкоголю. Коли він не вживає алкоголь і п`є таблетки - проблем із здоров`ям немає. Під час дії обмежувального припису її син все рівно інколи приходив п`яний, вимагав в неї гроші та горілку. Вона викликала поліцію, яка фіксувала такі випадки. Неодноразово він приходив, однак вона вже нікому не дзвонила. Один з її синів з сім`єю виїхав з будинку і проживає окремо, інший син приїхавши зі служби в відпустку теж змушений був жити окремо, бо боявся, що не стримається і щось зробить з братом. Заявниця намагалась лікувати сина неодноразово, однак вже десіть років він практично безперервно п`є. Останній раз лежав в психіатричній лікарні 2 тижні і повернувся з відти в п`яному вигляді. Після закінчення обмежувального припису 28.07.2025 року він повернувся до дому і вона вже два дні не спить і перебуває в стесовому стані.

Заінтересована особа ОСОБА_2 прийшов до суду в стані алкогольного сп`яніння та з ним стався епілептичний напад, була викликана швидка. Зі слів медичних працівників - до даної особи неодноразово приїжджає швидка, оскільки, через зловживання алкоголем в нього часто стаються на цьому фоні епілептичні напади. З огляду на ці обставини суд вважав за можливе продовжити розгляд даної заяви без його участі.

Суд дослідивши матеріали заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, заявниця з приводу протиправних дій заінтересованої особи відносно неї неодноразово зверталася до поліції.

Відповідно повідомлення відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 слідує, що на ОСОБА_2 було складено адміністративні протоколи за ч.3 ст.173-2 КУпАП -22.03.2025р., 23.03.2025р., 28.03.2025р., 08.05.2025р., 17.05.2025р.,03.06.2025р.,02.07.2025р., 13.07.2025р.,14.07.2025р.

Згідно витягу з ЄРДР слідує, що 16.01.2025р. зареєстровано кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ст.126-1 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР слідує, що 18.03.2025р. зареєстровано кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ст.390-1 КК України

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає доведеним факт, що заінтересована особа ОСОБА_2 продовжує вчиняти домашнє, психологічне, фізичне насильство відносно заявниці, є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту з метою превентивного уникнення можливості настання тяжких наслідків до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

За статтею 3 Європейської Конвенції, Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати.

У рішенні Європейського Суду по справі Опуз проти Туреччини (Ориz V. Тиrkеу, по. 33401/02, 09.06.2009) суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини. У своєму рішенні Суд підкреслив, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також вказав, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливим є наявність ефективних механізмів їх реалізації.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту її прав.

Враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника ч. 2 ст. 26 зазначеного Закону, суд дійшов висновку про те, що наведені заявником у заяві заходи будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника.

За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність підстав для продовження обмежувального припису.

При визначенні строку продовження обмежувального припису суд враховує обставини, які стали підставою для видачі обмежувального припису, кількість та вагомість встановлених та доведених ризиків, вірогідність їх продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, відсутність у особи, стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису іншого житла для проживання, особу кривдника, який переусвідомив свою поведінку та став на шлях виправлення, та вважає що строк шість місяців буде цілком достатнім для виправлення кривдника та запобігання повторенню насильства у майбутньому.

Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 350-8 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявників для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган районної у місті ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 259 -261, 268, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Гайової Г.Б., заінтересована особа ОСОБА_2 про продовження обмежувального припису - задоволити.

Продовжити обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у вигляді заборони:

перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ;

наближатися на 50 м до місця проживання(перебування) ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1

повне обмеження будь-якого спілкування з ОСОБА_1 .

Строк обмежувального припису шість місяців, тобто до 01.01.2026 року.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про продовження обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про продовження обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копії повного рішення суду надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про продовження обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника, тобто відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Перемишлянської міської ради Львівського району Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. В. Савчак