Справа № 758/2479/24
Провадження № 2/175/969/24
"05" серпня 2025 р. с-ще Слобожанське
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок набуття майна без достатньої правової підстави,
АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок набуття майна без достатньої правової підстави.
Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 12.03.2024 року вказану цивільну справу було передано за підсудністю для розгляду до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.
Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання також не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його місця проживання. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.08.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
29.10.2022 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» був укладений договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №211770181), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Citroen Berlingo», д.р.н. НОМЕР_1 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником автомобіля «Seat Ibiza», д.р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .
23.01.2023 року потерпілий ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з заявою щодо виплати страхового відшкодування у зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 29.10.2022 року.
Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування від 20.02.2023 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Seat Ibiza», д.р.н. НОМЕР_2 складає 7683 грн 44 коп.
21.02.2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА», сплатило потерпілому ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 7683 грн 44 коп., що підтверджується платіжним дорученням №9402 від 21.02.2023 року.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24.02.2023 року, справа № 753/1817/23, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20.04.2023 року, справа № 753/1816/23, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
27.04.2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулося до ОСОБА_1 з заявою про повернення коштів (вих. №08-03-14/1-04/3101), а 15.09.2023 року направило досудову вимогу (вих. №08-03-14/1-04/6930), проте останній сплачене страхове відшкодування не повернув.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди).
Положеннями ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів.
У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.
Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 ЗУ «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 6Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Судом встановлено, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило відповідачу страхове відшкодування до винесення постанов Дарницького районного суду м. Києва, якими закриті провадження по справам відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відсутні підстави, на якій ОСОБА_1 , як потерпілий, отримав від позивача суму страхового відшкодування, у зв`язку з чим відповідач, відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України, зобов`язаний повернути суму отриманого страхового відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням наведеного вище, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що у страховика не виник обов`язок сплати ОСОБА_1 страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.12.2022 року за участю транспортних засобів «Citroen Berlingo», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «Seat Ibiza», д.р.н. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 27, 76-81, 89, 141, 258, 263, 265, 268, 280-289, 354, 355 ЦПК України,-
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок набуття майна без достатньої правової підстави - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. С. Журавель