ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

07 серпня 2025 року м. Херсон

справа № 650/1969/25

провадження № 22-ц/819/519/25

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.

секретар: Олійник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Журика Андрія Леонідовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт», на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 06 травня 2025 року, постановлену під головуванням судді Сікори О.О., у справі за заявою адвоката Ковальчук Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про вжиття заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції

06 травня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача в справі, в якій вона просить забезпечити позов шляхом заборони ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та будь-якому державному реєстратору або нотаріусу здійснювати реєстраційні дії відносно земельної ділянки, кадастровий номер :04:047:0016, до набрання законної сили рішення суду по даній справі. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви, представник зазначила, що у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-Агропродукт» про розірвання договору оренди землі здійснюється розгляд справи у межах позовного провадження, рішення у справі не ухвалено. Разом із тим, під час розгляду аналогічних справ судами інших інстанцій встановлено, що відповідач вживає дії, спрямовані на відчуження права оренди спірних земельних ділянок, зокрема здійснює їх перереєстрацію на інших юридичних осіб. На думку заявника, такі дії відповідача свідчать про намагання унеможливити або істотно утруднити виконання судового рішення у разі задоволення позову. Представник вказує, що зазначені дії носять фраудаторний характер, що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру та реєстру речових прав, і є підставою для вжиття заходів забезпечення позову. Заявник вважає, що обраний нею спосіб забезпечення позову: заборона вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаної земельної є необхідним, співмірним предмету спору та не порушує прав інших осіб. При цьому зазначено, що вжиття такого заходу не обмежить фактичне користування земельною ділянкою з боку відповідача, але запобігатиме зміні її правового статусу до моменту набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 06 травня 2025 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та будь-якому державному реєстратору або нотаріусу здійснювати реєстраційні дії відносно земельної ділянки, кадастровий номер :04:047:0016, до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір щодо користування земельною ділянкою та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ТОВ «ЮТС-Агропродукт» Журик А.Л. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і постановити у справі нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачем жодним чином не доведено підстав для заборони вчинення реєстраційних дій відносно земельної ділянки, право на оренду якої було відчужено підприємством третій особі.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

У письмовому відзиві, який надійшов на адресу суду, представник позивача просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду, як законну та обґрунтовану, без змін.

Фактичні обставини справи

В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати. Розгляд справи здійснюється у межах позовного провадження. Рішення у справі ухвалено 13.05.2025 року, позов задоволено.

Предметом розгляду вказаної справи є вимоги позивача про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення щодо вказаної земельної ділянки, укладеного між позивачем та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», у зв`язку з істотним порушенням останнім умов договору в частині систематичної несплати орендної плати за 2022-2024 роки.

З наданого представником позивача Договору № 1704/25-24 про відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок від 17 квітня 2025 року встановлено, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» в особі директора Журика Андрія Леонідовича, що діє на підставі Статуту та рішення учасника, з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА-ПЛЮС", в особі директора Рака Олександра Івановича, що діє на підставі Статуту, з другої сторони, діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та їх наслідки, уклали договір про те, що продавець передає (відчужує), а покупець набуває право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована на території с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області, площею 128,5645 га, яка зазначена у Додатку № 1 до договору (де знаходиться спірна земельна ділянка), на умовах та відповідно до вимог чинного законодавства України.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заява позивача аргументована та обґрунтована і невжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, може зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Підставою для звернення до суду з позовом стало вчинення відповідачем дій, направлених на відчуження права оренди спірної земельної ділянки, щодо якої наявний спір між сторонами щодо розірвання з відповідачем договору оренди.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому, відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Верховний Суд у постановах від 31 липня 2024 року справа № 623/2015/21, від 29 липня 2024 року в справі № 761/80/23, від 15 липня 2024 року в справі № 361/5905/23 та інших виснував, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За вимогами пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується забороною вчиняти певні дії(пункт 2).

Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Такі правові висновки сформульовані Верховний Судом у постановах від 17 червня 2024 року в справі № 644/1482/22, від 01 травня 2024 року в справі № 638/6777/23, від 21 лютого 2024 року в справі № 201/9686/23 та інших.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, під час використання механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції встановив, що в провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати. Розгляд справи здійснюється у межах позовного провадження, рішення у справі на час подання заяви не ухвалено. Незважаючи на вказані обставини, саме в цей період, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» вчинив дії, направлені на ухилення від виконання можливого судового рішення про задоволення позовних вимог та здійснив відчуження права оренди спірної земельної ділянки на користь третьої особи, уклавши відповідний договір № 1704/25-24 від 17 квітня 2025 року з ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що така поведінка відповідача є недобросовісною, оскільки в умовах фактичної заборгованості з орендної плати та існуючого судового спору, відповідач вчиняє дії, спрямовані на створення нових правовідносин щодо земельної ділянки, чим ускладнює можливість належного виконання судового рішення про задоволення позову. Власник ділянки, щодо якої укладено договір про відчуження права оренди, не лише позбавлений можливості отримати плату за фактичне користування своєю земельною ділянкою, але й втрачає реальну здатність розпоряджатися нею, включаючи право на повторну передачу її в оренду після розірвання чинного договору.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на зміну правового статусу спірної земельної ділянки, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, є необхідним, пропорційним та обґрунтованим способом захисту прав позивача.

З огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, з урахуванням відсутності доказів завдання відповідачу збитків унаслідок вжиття заходів забезпечення позову, а також враховуючи те, що такий захід не позбавляє відповідача права користування земельною ділянкою, але запобігає її подальшому відчуженню чи перереєстрації речових прав на іншу особу під час розгляду справи, колегія суддів дійшла до висновку, що заявлений захід забезпечення є співмірним, необхідним і таким, що забезпечує ефективний захист прав позивача у межах даного провадження.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, а фактично зводяться до незгоди з рішенням суду про забезпечення позову.

Керуючись ст.374, ст.ст.375,381-384,389-391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Журика Андрія Леонідовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» залишити без задоволення, а ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 06 травня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько