Справа № 355/1215/25
Провадження № 2/355/828/25
28 липня 2025 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Чехун Юлії Віталіївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
До суду звернувся представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Чехун Ю.В. з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №27.05.2024-100000669 від 27 травня 2024 року в розмірі 7885 гривень 19 копійок.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» сплачений судовий збір під час подачі позовної заяви до суду 2422,40 гривень.
Свої позовні вимоги представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Чехун Ю.В. обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 27 травня 2024 року укладено кредитний договір(оферти) №27.05.2024-100000669. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 3500,00 гривень строком на 98 днів. Дата повернення кредиту 01вересня 2024 року, процентна ставка-фіксована незмінна у розмірі 1,5 % за один день користування кредитом яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка становить 1,13%. Комісія пов`язана з наданням кредиту-7% від суми кредиту та дорівнює 245 гривень. Неустойка 345 гривень нараховується не залежно від суми невиконаного/неналежного виконаного зобов`язання. Своїм підписом на договорі відповідач підтвердив, що ознайомився з усіма умовами в тому числі й порядком та строками повернення кредиту, сплати процентів, комісії та неустойки у разі їх наявності, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Згідно п.3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2 встановлено, що кредит надається на придбання товарів, робіт, послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язкові найманого працівника. Відповідно до п.4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74хх-хххх-6554.
Свої зобов`язання ТОВ «Споживчий центр» перед відповідачем виконав в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 01 вересня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 7885 гривень 19 копійок, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3078,14 гривень, по процентам в розмірі 3232 гривень50 копійок, неустойки в розмірі 1575 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр» Відповідач ОСОБА_1 здійснював часткову сплату за кредитним договором на суму 1230,46 гривень від 14 червня 2024 року та на суму 1061,12 гривень від 21 червня 2024 року при цьому під час формування було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості отже відповідачем підтверджено існування боргу.
Представник позивача від ТОВ «Споживчий центр» до судового засідання не з`явився, однак повідоми про можливість розгляду справи за його відсутністю позовні вимоги підтримує просить задовольнити. У разі неявки до суду відповідача не заперечує проти розгляду справи заочно.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місто розгляду справи на 17 липня 2025 року о 09 годині 45 хвилин з довідки про причину повернення поштового конверта з повісткою вказано «за закінченням терміну зберігання» далі повідомлявся через веб-сайт Судової влади України на 28 липня 2025 року о 08 годині 40 хвилин, причину неявки до суду не повідомив яку слід вважати неповажною. Відзиву стосовно позовних вимог не надав.
Суд прийшов до такого висновку відповідно до п.п.3,4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України слід, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе часткове задоволення заявлених позовних вимог, оскільки:
Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
На підставі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до заявки відповідача ОСОБА_1 слід, що він звернувся до ТОВ «Споживчий центр» з наданням кредиту з укладенням електронного договору на суму 3500 гривень, строком на 98 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 01 вересня 2024 року. Денна процентна ставка-фіксована незмінна у розмірі 1.5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Як слід з копії пропозиції про укладення електронного кредитного договору (кредитної лінії)(оферта) від 27 травня 2024року, що сторона позивача уклала з відповідачем кредитний договір згідно його заявки яка сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем. Відповідно до умов договору позичальнику надається кредит у розмірі 3500 гривень яка встановлена у заявці, є невід`ємною частиною даної оферти, строком на 98 днів яка встановлена у заявці, є невід`ємною частиною даної оферти. Процентна ставка незмінна у розмірі 1.5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Дата повернення кредиту 01 вересня 2024 року Підписаний одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е417. (а.с.16-19)
З копії відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №27.05.2024-100000669 (кредитної лінії) слід, що відповідач погодився та прийняв пропозицію сторони позивача. Погодження підписано одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е417 (а.с. 20-21)
З копії інформаційного повідомлення позичальнику ОСОБА_1 слід, що до його адреси відправлено одноразовий ідентифікатор Е417.(а.с.21-22)
З копії квитанції від 06 квітня 2024 року слід, що відповідач отримав грошові кошти у сумі 3500 гривень за договором кредиту №27.05.2024-1000006 назва швидкий кредит,(а.с.13)
З копії довідки-розрахунку слід, що відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором 3078.14 гривень основного боргу, 3232.05 гривень проценти. Неустойка 1575 гривень. Проценти нараховані по кредиту за період з 27 травня 2024 року по 01 вересня 2024 року (а.с.12)
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У суду не виникло сумніву про те, що кредитор виконав вимоги закону уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту користуючись Законом України «Про електронну комерцію». У свою чергу відповідач використовуючи своє право згідно укладеного договору підписав його електронним підписом та отримав кредитні кошти які використовував на свій розсуд.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
З ст.514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Закону «2120-ІХ «Про внесення до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України» щодо дії норм на період воєнного стану «неустойка»(штрафи, пеня) та інші платежі, сплатити яких передбачені договором про споживчий кредит нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткові виконання) за таким договором підлягають списанню кредитодавцем.
Також у відповідності до цього закону у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк його припинення або скасування у разі прострочення за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком, або інших кредитодавців (позикодавців) позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штраф, пені) за таке прострочення.
Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідним договором, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором підлягають списанню кредитодавцем(позикодавцем).
Однак, позивач неправомірно просить стягнути з відповідача неустойку (штраф, пеню) в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню а саме у сумі 1575 гривень яка підлягає списанню.
За договором про споживчий кредит №27.05.2024-100000669 слід задовольнити частково, стягненню підлягають кошти які складаються 7885,19-1575=6310,19 гривень.
Отже, як було встановлено судом сторона позивача на умовах кредитного договору надала споживчий кредит відповідачу який отримав гроші, однак з свого боку договір не виконав не повернув як тіло кредиту, так і проценти за користуванням грошовими коштами. З таких підстав вимоги сторони позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки стороною позивача був сплачений судовий збір у сумі 2422.40 гривень, було задоволено частина позовних вимог яка складається 7885.19 гривень позовних вимог задоволено 6310 гривень (6310х100%):7885.19=80.02%, судовий збір 2422.40 гривень, задоволено 80.02%, (2422х80.02%):100%= 1938 гривень 40 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2 ,4, 12, 13, 81, 89, 128, 141, 223, 229, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.6, 512, 526, 205, 207, 626, 628, 1048, ЦК України,-
Позовні вимоги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Чехун Юлії Віталіївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
В іншій частині яка складається з суми та означеною як неустойка у розмірі 1575 (одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 01 серпня 2025 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов