Справа №: 398/2647/25
провадження №: 2-с/398/40/25
УХВАЛА

Іменем України

"30" липня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 31.05.2025 року по справі N 398/2647/25 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

21.05.2025 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Кіровоградгаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу станом на 31.12.2022 року в розмірі 2960 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят) грн. 96 коп. та судовий збір в розмірі 302,80 грн.

29.07.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить скасувати судовий наказ у зв`язку з тим, що він не є власником об`єкту нерухомості, за яким стягнуто заборгованість за розподіл природного газу, а саме: АДРЕСА_1 , також зазначив, що за вказаною адресою він зареєстрований, та окрім нього зареєстровані ще дружина, діти та сестра, проте заборгованість стягнуто з нього особисто.

Відповідно до ч.1 ч.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію судового наказу 19.07.2025 року, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином строк звернення до суду з заявою про видачу судового наказу боржником не порушено.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.170 ЦПК України заява про скасування судового наказу повинна містити зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Звертаючись до суду з зазначеною заявою, ОСОБА_1 зазначив як підставу необґрунтованості заявлених вимог стягувача той факт, що він не є власником будинку АДРЕСА_1 . Посилався на п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» яким зазначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК) (1618-15), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Переглянувши матеріали цивільної справи №398/2647/25 судом встановлено, що надатими стягувачем доказами підтверджується факт надання стягувачем та отримання боржником послуг з розподілу природного газу.

Так, у матеріалах справи наявна довідка Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 07.05.2025 року, відповідно до якої зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Окрім цього, у реєстрі зняття контрольних показань лічильників контролером від 24.11.2021 року ОСОБА_2 надав контролеру показання лічильника та поставив свій особистий підпис.

Також, звертаючись до суду з заявою про скасування судового наказу ОСОБА_1 надав довідку виконавчого комітету Приютівської селищної ради від 25.07.2025 року, відповідно до якої зазначено, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - 2010 року народження, ОСОБА_5 2011 року народження, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 2014 року народження, ОСОБА_4 2020 року народження, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 сестра, яка за даною адресою не проживає.

Таким чином, судом при винесені судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з розподілу природного газу письмовими доказами встановлене фактичне надання та отримання боржником таких послуг.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, що у заяві про скасування судового наказу має бути зазначено не лише про оспорення наказу, а й про обставини, які свідчать про повну чи часткову необґрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог.

З огляду на викладене судом не встановлено підстав для скасування судового наказу, оскільки заява ОСОБА_1 про скасування не містить чітких та переконливих доказів, які б спростовували вимоги стягувача або вказували на порушення процедури видачі судового наказу, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170, 171, 260, 261 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування судового наказу від 31.05.2025 року по справі N 398/2647/25 про стягнення на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Кіровоградгаз» заборгованості за послугу з розподілу природного газу та судовий збір відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В.Голосеніна