Провадження № 22-ц/801/1795/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 рокуСправа № 127/19582/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинський В.П.,

суддів Голоти Л.О., Копаничук С.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Федорова Юрія Андрійовича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про передачу справи до іншого суду від 25 червня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі передано за підсудністю до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу від 25 червня 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що згідно довідки ОСББ «Династія 21» від 25.04.2025 року позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Українська залізниця» зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують повноваження представника позивача, а тому позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі слід залишити без розгляду.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю до іншого суду суд першої інстанції виходив з того, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2025 року ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до АТ «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі

Судом встановлено, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, оспорюваних прав, свобод, чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування це - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місце проживання це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Таким чином, у разі пред`явлення позовної заяви за місцем свого проживання/перебування, позивач мав надати суду один із вищезазначених документів, які підтверджують місце його проживання/перебування.

Так, згідно наданої позивачем довідки ОСББ «Династія 21» від 25.04.2025 року ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 , звертаючись до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, зазначив, що його фактичним місцем проживання є АДРЕСА_1 . Також до позовної заяви на підтвердження свого місця проживання надав довідку ОСББ «Династія 21» від 25.04.2025 року.

Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_1 надав суду першої інстанції докази на підтвердження свого місця проживання у м. Вінниці, апеляційний суд приходить до висновку, що вказана справа підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області.

Разом з тим, апеляційний суд не бере до уваги доводи про залишення позовної заяви без розгляду, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, оскільки відзив на апеляційну скаргу (стаття 360 ЦПК України) за своєю суттю є процесуальним документом, мета якого викласти заперечення щодо вимог, викладених в апеляційній скарзі. Разом з тим, відзив не призначений для висування нових вимог, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, наведені доводи апеляційної скарги спростовують правильність висновку суду першої інстанції, а питання щодо визначення підсудності вирішено з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали та порушення прав скаржника на вільний доступ до правосуддя та до належного суду, то відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Федорова Юрія Андрійовича задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про передачу справи на розгляд до іншого суду від 25 червня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

С.Г. Копаничук