ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6041/25 Справа № 211/719/25 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сікорська Ірина Станіславівна, на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2025 року, ухвалене суддею Ткаченко С.В. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного судового рішення відсутні),

УСТАНОВИВ

У січні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Просив стягнути заборгованість за укладеним відповідачем з ТОВ «Кредит Фінанс» електронним договором про відкриття кредитної лінії №1330-3857 від 12.01.2024, що виникла станом на 17.12.2024 у сумі 100 000,00 грн, посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що договір укладено за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Відповідно до умов указаного договору, відповідачу було надано кредит у сумі 20 000,00 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 30 днів, знижена процентна ставка 2,50% в день, стандартна процентна ставка 2,50% в день.

Однак умови кредитного договору відповідачем виконувались неналежним чином, кредит та відсотки у встановлені договором строки не сплачені, тому з метою захисту прав кредитора позивач просив задовольнити вимоги.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2025 року позовні вимоги задоволені повністю.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за укладеним електронним договором про відкриття кредитної лінії №1330-3857, що виникла станом на 17.12.2024, у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками у сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень 00 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Відповідач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Сікорську І.С. оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача Сікорська І.С., посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, ухваленого з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір за подачу апеляційної скарги. Справу розглянути за відсутності сторони відповідача.

При цьому, представник відповідача зазначає, що позивачем на підтвердження позовних вимог суду надано копію договору про відкриття кредитної лінії №1330-3857 від 12.01.2024, Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту. Однак доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету позивачем не надано. Вказує, що зазначення у тексті Договору особистих даних відповідача не підтверджує підписання ним кредитного договору в електронній формі. Зазначає, що рішення про стягнення кредитної заборгованості винесено без належних доказів надання відповідачу кредитних коштів.

Представник відповідача вважає, що позивач не довів заявлених позовних вимог, оскільки матеріали справи не містять первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували переказ коштів ОСОБА_1 на підставі договору про відкриття кредитної лінії №1330-3857 від 12.01.2024.

Окрім того, представник відповідача ОСОБА_3 вказує на те, що заявлена позивачем вимога про стягнення 80 000 грн заборгованості за процентами не є співмірною сумі кредиту 20 000 грн, що суперечить принципам розумності та добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, тому розмір процентів підлягає зменшенню.

У відзиві на апеляційну скаргу сторони відповідача, представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Мосійчук А.І., посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2025 року.

Звертає увагу на те, що відповідач підписав кредитний договір №1330-3857 від 12.01.2024 року відповідно до розділу 12 Договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором C0681, а позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. Вказує, що при укладенні договору відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача (створення за допомогою веб-сайту Заявки) укладення договору було б неможливе і кредитні кошти не були би перераховані відповідачу. При оформленні кредитного договору за допомогою Веб-сайту Клієнт (Відповідач) проходить перевірку та надає сканкопії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) або верифікується за допомогою технології BankID.

Окрім того, представник позивача звертає увагу на те, що оскільки, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який бухгалтерський документ по Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.05.2025 11 рахунку ОСОБА_2 чи будь яких документів про отримання чи використання Відповідачем кредитних коштів є неможливим. Зазначає. що, враховуючи умови надання кредитних коштів, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» саме споживач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він має можливість представити суду виписку зі свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору. Представник позивача звертає особливу увагу, що кредитні кошти були перераховані Товариством саме у відповідності з умовами Кредитного договору та Правил та на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від відповідача.

Також, представник позивача наголошує на тому, що проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними, підписавши Договір електронним цифровим підписом.

Зауважує, що з наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам Закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків Відповідачем. Крім того, звертаю увагу суду, що відповідно до вищезазначеного розрахунку штраф та комісія стосовно ОСОБА_1 не нараховувались.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, 12.01.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua) укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1330-3857, який разом з Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, з яким відповідач був попередньо ознайомлений (а.с.16-21, 28-34).

Договір було укладено відповідно до ч.1 ст.13 ЗУ України «Про споживче кредитування» в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію», підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, - в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор C0681, для підписання кредитного договору №1330-3857 від 12.01.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 20 000,00 грн., строк кредитування 300 днів; базовий період 30 днів; знижена ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 2,50% в день.

Позивач (через партнера АТ КБ «Приватбанк» з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платків LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 року на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі.

Зворотного відповідачем не доведено.

Однак, відповідач порушив умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит, не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором, а тому станом на 17.12.2024 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять у розмірі 162 500,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 20 000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 142 500,00 грн.

Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 62 500,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 000,00 грн.

Кредитодавець просив стягути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину в розмірі 100 000,00 грн., з яких: 20000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 80 000,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог виходив з їх обґрунтованості та доведеності належними та допустимими доказами.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не може погодитись з доводами представника відповідача ОСОБА_3 , викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст.3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано стороною відповідача, договір про відкриття кредитної лінії №1330-3857 від 12.01.2024 року укладений сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Абзацем другим частини другої ст.639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано стороною відповідача під час укладення Кредитного договору №1330 3857 від 12.01.2024 р. сторонами було погоджено умови щодо розміру та строку кредитного договору, та ОСОБА_1 погодився з такими умовами, шляхом електронного підпису договору одноразовим ідентифікатором.

Так, у розрахунку заборгованості за договором 1330-3857 від 12.01.2024 року, станом на 17.12.2024 року, відображено інформацію стосовно кількості днів користування ставкою 1,25%, кількості днів користування ставкою 2,50%, загальної кількості днів користування кредитом, основного боргу, залишку відсотків, залишку комісій, залишку штрафів.

Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що: за період 12.01.2024 року по 10.02.2024 року (включно) нарахування процентів відбувалось за Промо-ставкою - 1.25% що нараховується відповідно до п.10.1. Договору, за кожен день користування Кредитом протягом перших 30 (тридцять) календарних днів першого Базового періоду, та надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця. За період 11.02.2024 року по 06.11.2024 року (включно) було застосовано Знижену процентну ставку 2.50 % яка надається Кредитодавцем за кожен день користування Кредитом, виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору.

Окрім того, з розрахунку заборгованості також видно, що після закінчення строку кредитування нарахування процентів було зупинено, оскільки з 07.11.2024 року проценти не нараховувались.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором 1330-3857 від 12.01.2024 року, станом на 17.12.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 162 500,00 гривень, та складається з: простроченої заборгованості за кредитом 20 000,00 гривень та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 142 500,00 гривень, однак Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме частково списано заборгованість Позичальнику за процентами у загальній сумі 62 500,00 гривень.

Окрім того, відповідно до розрахунку заборгованості штраф та комісія відповідачу не нараховувались.

Перевіривши справу та доводи сторони відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги сторони відповідача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанцій, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди скаржника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, підстав для здійснення перерозподілу судових витрат не має, тому понесені відповідачем судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги залишаються за відповідачем.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сікорська Ірина Станіславівна залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 05 серпня 2025 року.

Головуючий:

Судді: