Справа № 191/2935/25
Провадження № 2/191/1316/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мантула О.С., до Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на нерухоме майно, в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

16.06.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мантула О.С. звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . Позивач як донька померлої, є спадкоємицею першої черги за законом відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України. Після смерті матері відкрилася спадщина на майно, що їй належало, а саме на гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач у встановлений законом строк звернулася до Другої синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори від 05.05.2025 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний гараж у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на дане майно.

Позивач зазначає, що спірний гараж був збудований у 1991 році її батьком, ОСОБА_3 , під час його перебування у шлюбі з її матір`ю, ОСОБА_2 . Рішенням виконавчого комітету Раївської сільської Ради народних депутатів № 25 від 16 травня 1995 року було узаконено самовільне будівництво вказаного гаража та визнано право власності на нього за ОСОБА_3 .

Оскільки гараж було збудовано у 1991 році, він не підлягає проходженню процедури прийняття в експлуатацію, як того вимагає сучасне законодавство.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_3 , помер. На момент його смерті йому належала 1/2 частка гаража. Спадкоємцями першої черги були його дружина та донька. Мати позивача, яка постійно проживала з батьком та на той час була інвалідом першої групи безстроково, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину, але свідоцтва про право на спадщину не отримувала.

В зв`язку із викладеним, посилаючись на ст. ст. 391, 1216, 1218, 1221 ЦК України, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право приватної власності на гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 25,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До початку проведення судового засідання від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Мантули О.С. надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Представником відповідача Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Мартиненко Ю.І. до початку проведення судового засідання надано суду заяву про розгляд справи без участі представника, рішення просить прийняти відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного.

Згідно рішення №2 виконавчого комітету Раївської сільської ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області від 16.05.1995 року про узаконення самовільного будівництва, узаконено самовільне будівництво гаражу, виконане гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на території, що прилягає до багатоквартирного будинку школи-інтернат. Дозволити Синельниківському Інвентарбюро видати документ, що посвідчує право особистої власності на гараж.

Рішенням 7 скликання 39 сесії Раївської сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам для будівництва індивідуальних гаражів від 24.07.2019 року № 577-39/VII надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,003 га, за адресою: АДРЕСА_2 , в тому числі і ОСОБА_2 .

Згідно технічного паспорту, виготовленого 08.09.2020 року КП «Синельниківське МБТІ» на гараж за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , загальна площа гаражу 25,5 кв.м.

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно копії Свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками зазначені: Батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 .

З копії Свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 13.02.1982 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , після укладення шлюбу отримала прізвище ОСОБА_6 .

Довідки № 144 від 11.04.2025 року, виданої КП «Самарівське МБТІ`ДОР», вбачається, що нерухоме майно гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 2000р. за інвентаризовано за ОСОБА_2 , право власності в бюро не зареєстровано.

Постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори, в.о. Другої синельниківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В. від 05.05.2025 року ОСОБА_1 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж з приватизованою земельною ділянкою, що розташовані на території: АДРЕСА_2 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 право власності на гараж з приватизованою земельною ділянкою не надала.

З копії спадкової справи №15/2025 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 , 10.01.2025 року звернулася до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за закономпісля смерті ОСОБА_2 . Також, в матеріалах вищевказаної справи міститься заява ОСОБА_7 , який є сином померлої ОСОБА_2 про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Таким чином, гараж з моменту його узаконення належав батькам позивача на праві спільної сумісної власності.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч. 1,2 ст.3 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 499 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об' єктів державного замовлення» (втратила чинність) вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення господарських будівель в експлуатацію при оформленні права власності.

Отже, право власності на гараж, що виникло у 1995 році, є дійсним і сьогодні.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію господарських будівель, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до додатку 3 «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно» рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_3 , помер. На момент його смерті йому належала 1/2 частка гаража. Спадкоємцями першої черги були його дружина (мати позивача) та позивач.

Мати позивача, яка постійно проживала з батьком та на той час була інвалідом першої групи безстроково, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину. Позивач, в свою чергу, не подавала заяву про прийняття спадщини після батька, тому згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла її.

Відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України та правової позиції Верховного Суду (постанова від 08.05.2024 у справі № 490/8499/21 -ц), частка спадкоємця за законом, який не прийняв спадщину, переходить до інших спадкоємців тієї ж черги. Таким чином, частка позивача у спадщині після батька перейшла до матері, внаслідок чого вона стала єдиним власником усього гаража (своя 1/2 частка + успадкована частка чоловіка).

Той факт, що мати не отримала свідоцтво про право на спадщину, не позбавляє її права власності, що підтверджується висновком Великої Палати Верховного Суду (постанова від 10.04.2018 у справі № 14-213цс 18). Отже, на момент смерті у 2024 році мати позивача була одноосібним власником гаража, а позивач, прийнявши після неї спадщину, успадкувала повне право власності на це майно.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає що є підстави для визнання за позивачем прав на спадкове майно, а саме на гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 25,5 кв.м. розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за законом.

Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні та підтвердженими документально, та приходить до висновку, що позовні вимогиОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 12,116,125 ЗК України, ст. ст. 1216-1217, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1225, чч. 5 ст. 1268, ЦК, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мантула О.С., до Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на нерухоме майно, в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 25,5 кв.м. розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. В. Твердохліб