Справа № 710/999/25
Провадження № 2/710/602/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судових засідань Гегельської І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про визначення додаткового строку на прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить визначити додатковий строк тривалістю у 3 (три) місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аргументи учасників справи.

Позов обґрунтований наступним.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Лебедин, Звенигородського району Черкаської області. Позивач є сином померлої. Після смерті матері залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 5,69 га, яка розташована на території Лебединської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач здійснював догляд за матір`ю в останні дні її життя, а після її смерті проводив поховання тіла, тому йому було відомо про день смерті спадкодавця. Однак у зв`язку з тим, що позивач має захворювання пов`язане з ураженням опорно-рухового апарату, яке навесні значно загострилося та призвело до часткової нерухомості суглобів і відповідно наклало обмеження у пересуванні, та враховуючи стрес, в якому перебував позивач від постійного болю, він в деякій мірі втратив сприйняття часу, з огляду на що пропустив строк встановлений законом для звернення до нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 .

У червні 2025 під час відвідування будинку, в якому постійно проживала спадкодавець до дня своєї смерті, позивач знайшов серед речей померлої заповіт складений 22.10.2018 та посвідчений Лебединською сільською радою, яким ОСОБА_2 визначила позивача своїм спадкоємцем за заповітом на все майно.

03.07.2025 позивач звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Курінного Анатолія Васильовича із заявою на оформлення спадщини за заповітом після смерті матері. Втім нотаріус видав відповідну постанову, якою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 за заповітом. Відмова мотивована тим, що позивач не прийняв вказану спадщину протягом строку встановленого у ст.1270 ЦК України. Також нотаріус рекомендував позивачу звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач подав заяву із проханням розглядати справу без його участі за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, подав письмову заяву в якій просив справу розглядати без представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. Проти задоволення позову не заперечував.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 10.07.2025 було відкрито провадження по справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач подав письмову заяву із проханням задовольнити позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення у цій справі за результатами підготовчого засідання.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 03.12.2024 виданого Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підтверджується факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Лебедин, Звенигородського району Черкаської області, про що 03.12.2024 року складено відповідний актовий запис №627. (а.с.9).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 09.10.1964 зроблено запис за №84. Батьками записані: ОСОБА_4 і ОСОБА_2 Відповідно, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 від 09.10.1964 виданого Лебединською сільською радою Шполянського району Черкаської області, підтверджується факт народження. (а.с.11).

За даними довідки від 02.07.2025 №546, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , в будинку, який належить їй на праві приватної власності. На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ніхто постійно не проживав та не був зареєстрований. Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб та осіб, дієздатність яких обмежена у спадкодавця немає. (а.с. 10).

Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 24.10.2022 №140 виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.8).

Згідно з копією довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААА №915689 виданої Черкаським обласним МСЕК №2 від 26.10.2011 ОСОБА_3 мав статус особи з інвалідністю ІІІ групи. Причина інвалідності ураження опорно рухового апарату. (а.с.13).

ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 784412 від 22.02.2008, належала земельна ділянка площею 5,69 га, яка розташована в межах Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області. Цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2007р., реєстр № 1669. Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 09. (а.с. 12).

Відповідно до копії заповіту від 22.10.2018 року посвідченого ОСОБА_5 в.о. старости села Лебедин Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області і зареєстрованого в реєстрі за № 102, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.14).

ОСОБА_3 звернувся 03.07.2025 до Приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Курінного А.В. із заявою. У заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_2 , яка постійно проживала в с. Лебедин, Звенигородського району Черкаської області та склала заповіт на ім`я заявника. У зв`язку з цим просив видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало ОСОБА_2 . (а.с.15).

У Постанові приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Курінного Анатолія Васильовича від 03.07.2025 вих. № 51/02-14 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» постановлено, відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 пропустив установлений шестимісячний строк для прийняття спадщини та запропонувати їй вирішити питання успадкування майна чи продовжити строк для прийняття спадщини в судовому порядку. (а.с.16).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) (435-15), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто.

За змістом ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу)( ч.2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто часом відкриття спадщини є саме це число. ОСОБА_3 є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. (а.с. 11.). Місцем відкриття спадщини є с.Лебедин, Звенигородського району Черкаської області. (а.с.9-10). Інформація про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, матеріали справи не містять.

За таких обставин Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади є належним відповідачем у справі.

На момент смерті, ОСОБА_2 , на праві приватної власності, належала земельна ділянка площе 5,69 га, яка розташована в межах Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області. Цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.12).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

В окремих положеннях ЦК міститься правило про визначення перебігу строку «від дня» чи «з часу», а не «від наступного дня». Такий прийом законодавчої техніки законодавець застосував, керуючись принципом економії нормативного матеріалу, проте він жодним не змінює загального правила передбаченого в ст. 253 ЦК України. Тому початок перебіг строку для прийняття спадщини починається з наступного дня після відповідної календарної дати, тобто строк для прийняття спадщини має обчислюватись з наступного дня після дня смерті особи або оголошення її померлою. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 748/2841/23 від 25.07.2024.

Відлік строку для звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 розпочався 27.11.2024 та закінчився 28.04.2025.

Зі змісту заповіту від 22.10.2018 року посвідченого ОСОБА_5 в.о. старости села Лебедин Звенигородського району Черкаської області, зареєстровано в реєстрі за № 102, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , все своє майно де б воно не знаходилося і з чого воно б не складалося . (а.с.14).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована і проживала, до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , у АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ніхто постійно не проживав та не був зареєстрований. Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб та осіб, дієздатність яких обмежена у спадкодавця немає. (а.с.10).

Несвоєчасне звернення із заявою до нотаріуса позивач обґрунтовує тим, що він має захворювання пов`язане з ураженням опорно-рухового апарату, яке навесні значно загострилося та призвело до часткової нерухомості суглобів і відповідно наклало обмеження у пересуванні, та враховуючи стрес, в якому перебував позивач від постійного болю, він в деякій мірі втратив сприйняття часу.

Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказав стан здоров`я, на підтвердження чого надав довідку МСЕК від 26.101.2011 року, не може реально підтверджувати стан здоров`я позивача на 2024-2025 роки.

У той же час, відповідно усталеної правової позиції Верховного Суду необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини ( постанови у справах № 565/1145/17 від 26.06.2019 року, №591/1271/18 від15.04.2021 року, № 489/1583/17 від 29.01.2020 року, №591/1271/18 від 15.04.2021 року, №405/7058/19 від 26.07.2021 року, 703/4978/19 від 22.12.2021 року.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 686/5757/23 від 26.06.2024 висновує, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з його (спадкоємця) незнанням про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. Коли ж особа усвідомлює чи повинна усвідомлювати, що вона є учасником процесу спадкування, зокрема на підставі своєї спорідненості зі спадкодавцем як спадкоємець першої черги спадкування або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, і не вчиняє активних дій, спрямованих на прийняття спадщини (засвідчення своєї згоди на вступ у всі правовідносини спадкодавця) виходячи з обставин, які не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для своєчасного прийняття спадщини, то її необізнаність про наявність заповіту не може розглядатися як підстава для визначення їй додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Відмова нотаріуса, за наведених обставин, у видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, на користь якого було складено заповіт, не порушує принципу свободи заповіту, оскільки усвідомленим невчиненням дій для прийняття спадщини спадкоємець на власний розсуд реалізовує своє право на відмову від прийняття спадщини.

Про існування заповіту відповідач дізнався у червні 2025 коли знайшов у будинку, в якому проживала його мати, заповіт складений на нього.

Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся 03.07.2025 до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Курінного Анатолія Васильовича. (а.с.15).

Приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Курінний А.В. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка датована 03.07.2025. Цією постановою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для відмови стало те, що позивач пропустив установлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Заявнику запропоновано вирішити питання успадкування майна чи продовжити строк для прийняття спадщини в судовому порядку.(а.с.16).

Відповідно до ч.2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст. 1272 ЦК України).

За змістом ч.2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 937/2310/21 від 22.11.2022 року виснував про те, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 686/5757/23 від 26.06.2024. Крім того, у постанові ВП ВС від 26.06.2024, зазначено про те, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог про що подав відповідну заяву.

Оскільки відповідач визнає позовні вимоги, таке визнання не суперечить закону й не порушує прав і свободи інтереси інших осіб, та враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, тривалість пропуску строку для прийняття спадщини є незначною, суд вважає, що обмеження позивача у прийнятті спадщини буде невиправданим втручанням у його приватну сферу і становитиме для нього надмірний тягар та не забезпечить розумний баланс між інтересами сторін.

Відтак, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини строком на три місяці з дня набрання рішенням законної сили, тобто позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Проте, оскільки позивач просить судові витрати залишити на рахунку позивача і не стягувати з відповідача, суд керуючись ч.1 ст.13 ЦПК України, залишає понесені судові витрати за позивачем.

Керуючись ст. 253, 1220, 1221, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296 ЦК України, ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», керуючись ст.ст.12,13, 42, 48, 51,76-81, 89, 141, 200, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників НОМЕР_3 , інші відомості про особу суду не відомі, додатковий строк тривалістю у три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лебедин, Звенигородського району Черкаської області, актовий запис про смерть №627 від 03.12.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Н.П. Побережна