Справа № 526/1258/25
Провадження № 2/526/977/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судових засідань Павленко Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Гадяч цивільну справу № 526/1258/25 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

13 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради Миргородського району, Полтавської області про визнання права на спадкове майно.

Ухвалою судді від 25 квітня 2025 року провадження у зазначеній справі відкрито.

10 червня 2025 року закрито підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гусаренко О. М. звернулись до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник Виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради Полтавської області звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.03.1993, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 успадкував належне їй майно - 1/2 частину будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим 20.03.1998 державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Антоновою Т. В.. Спадкова справа №198, зареєстрованого в реєстрі за №623. Отже ОСОБА_3 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме йому та на що він по закону матиме право на день його смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району Ющенко К.М. та зареєстровано в реєстрі за №661.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 17.01.2017 приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Микитенко Ю. В. Спадкова справа №60 за 2016 рік, зареєстрована в реєстрі за №29.

За життя ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай), оскільки була включена до списку громадян членів КСП, які мають право за земельну частку (пай) відповідно додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Заповіт Ілліча».

Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ КСП «Заповіт Ілліча» виданий 15.12.1995 року Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Додаток №1 список громадян - членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Заповіт Ілліча», які мають право на земельну частку (пай), серед яких ОСОБА_2 є невід`ємною частиною названого Державного акту.

Відповідно до повідомлення ТОВ «Веприцьке» №10 від 18.02.2025 у витягу з протоколу №2 зборів уповноважених членів КСП «Заповіт Ілліча» від 24.05.1996 зазначена інформація про список громадян членів КСП «Заповіт Ілліча» по роздержавленню та приватизації землі, де зазначено, що ОСОБА_2 була включена у цей список.

Згідно повідомлення ТОВ «Веприцьке» від 18.02.2025 за №9 колгосп «Заповіт Ілліча» 28.12.1991 за протоколом №3 реорганізовано в КСП «Заповіт Ілліча». 01.03.2000 КСП «Заповіт Ілліча», відповідно до протоколу №1 зборів уповноважених членів КСП, реорганізовано у СТОВ ім. Духова. Рішенням учасника №49 від 22.05.2024 СТОВ ім. Духова змінило назву на ТОВ «Веприцьке».

Відповідно до повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 24.03.2025 №29-16-0.221-1168/2-25, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Заповіт Ілліча» (Веприцька сільська рада), запису щодо отримання ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) не виявлено, інформація про його виготовлення відсутня. Відповідно до Книги реєстрації державних актів на право власності на землю по Веприцькій сільській раді Гадяцького району до 01.01.2013 запису щодо отримання ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку не виявлено.

Отже, ОСОБА_2 на момент своєї смерті мала право на отримання земельної частки (паю) при розпаюванні земель колективної власності КСП «Заповіт Ілліча», однак сертифікату на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку не отримала.

Розмір земельної частки (паю) по вищезазначеному КСП становить 2,78 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 24.03.2025 №29-16-0.221-1168/2-25.

В матеріалах справи наявна копія викопіювання земельної ділянки не витребуваного паю орієнтовною площею 2,6 га, розташованої на території Великобудищанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, який виділений ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Порядок прийняття спадщини регулюється ст.1268 ЦК України, яка передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку не заявив про відмову від неї.

За змістомст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як зазначено у п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004; щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст.524 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з ч.1ст.529 ЦК УСРС 1963 при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Як зазначено у ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття (яким є день смерті спадкодавця) лише в тому разі, якщо вона прийнята спадкоємцем.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IVосновним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За пунктом 2 Указу ПрезидентаУкраїни від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцю після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Ямпольської С. М. від 16.04.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) члена КСП «Заповіт Ілліча», розміром 2,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі, що знаходиться на території Веприцької сільської ради в зв`язку з неподанням нотаріусу правоустановчих документів щодо належності майна спадкодавцеві.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину.

Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що на момент одержання КСП «Заповіт Ілліча» Державного акта на право колективної власності на землю, ОСОБА_2 як член даного підприємства, була включена до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, тобто набула за життя право на земельну частку (пай), яка була виділена в натурі, проте не отримала сертифіката, суд вважає, що вказане право на отримання земельної частки (паю) в колективній власності КСП «Заповіт Ілліча» увійшло до складу спадщини і у позивача ОСОБА_1 , як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_3 виникло право на вказану земельну частку (пай), з подальшим оформленням спадкових прав, у порядку визначеному чинним законодавством, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі покладаються на позивача за його клопотанням.

Керуючись ст. 12, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради Миргордського району Полтавської області про визнання права на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), яке за життя належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і яке успадкував ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не оформив своїх спадкових прав на право на земельну частку (пай) КСП «Заповіт Ілліча», розміром 2,78 умовних кадастрових гектара із земель колективної власності колишнього КСП «Заповіт Ілліча», що знаходиться на території Веприцької сільської ради, Миргородського району, Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 .

Відповідач Виконавчий комітет Великобудищанської сільської ради, Миргородського району, Полтавської області, місцезнаходження с. Великі Будища, вул. Миру, 1, Миргородського р-ну, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 04381855.

Головуюча: Л. В. Максименко