Справа № 357/117/25
Провадження № 2/357/1712/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

25 липня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сомок О. А. ,

при секретарі Пугач В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з надання послуг постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року КП БМР«Білоцерківтепломережа» (далі - «позивач») звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з надання послуг постачання теплової енергії в розмірі 14257,76 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 , відповідачі за період з 01.10.2021 по 01.12.2024 мають заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування.

КП БМР «Білоцерківтепломережа» щомісяця на адресу відповідачів доставляються квитанції на сплату послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, тобто останній повідомлені про розмір щомісячних внесків та розміру заборгованості зі сплати комунальних послуг. Також, відповідачам, разом із квитанціями, доставлялися претензії щодо наявності заборгованості з вимогою сплатити у добровільному порядку, але боржники не відреагували на пропозиції та не сплатили борг.

Тому, просили у судовому порядку стягнути з відповідачів на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» суму боргу за період з 01.10.2021 по 01.12.2024 в розмірі 13 951,07 грн за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування в солідарному порядку;

за період з 01.10.2021 по 21.02.2022, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 36,33 грн., та три відсотки річних в сумі 8,68 грн., за період з 01.01.2024. по 21.12.2024, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 210,85 грн., та три відсотки річних в сумі 50,83 грн., в солідарному порядку, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Заяви, клопотання,інші процесуальні дії у справі.

22.01.2025, після отримання відповіді на запит з відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області про реєстрацію місця проживання відповідачів, судом постановлено ухвалу, якою відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом КП БМР «Білоцерківтепломережа» в частині вимог до ОСОБА_3 . В іншій частині прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін до віповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.31-33).

В судове засідання представник позивача «Білоцерківтепломережа» не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її присутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.35).

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ЦПК України.

Направлені за місцем реєстрації відповідачів судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Причини неявки не повідомили, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило (а.с.41,42).

В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставіст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Відповідно дост. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Встановлено, що згідно рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за №388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП БМР «Білоцерківтепломережа», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановами: № 1101 від 09.06.2016, № 1392 від 09.11.2017, № 1738 від 10.12.2018, № 2244 від 30.11.2020 установила тарифи з централізованого опалення, що надається КП БМР «Білоцерківтепломережа», як виконавцем вказаної послуги для населення м. Біла Церква, що підтверджується матеріалами справи (а.с.8,9), інформацією розміщеної на офіційному сайті НКРЕКП- https://www.nerc.gov.ua та офіційному сайті КП БМР «Білоцерківтепломережа» - http://bctm.com.ua.

Згідно інформації з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.21), ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області (а.с. 22), ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно сформованих станом на 15.02.2022 року вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 не зареєстровано (а.с. 7).

З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.5-6), вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 рахується заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування у розмірі 13 951,07 грн, яка утворилася за період з 01.10.2021 по 01.12.2024, оскільки у вказаний період кошти за надані послуги сплачувалися не у повному обсязі.

Нормами матеріального та процесуального права України, якими керується суд

Відповідно до ч. 4ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2004, виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація ).

У відповідності до п.3 ч.2ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Відповідно до ч.1ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010за№ 2479-VI, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно із ч.1 п.1ст. 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010за№ 2479-VI, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п.4 ч.1ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2004, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, формує в межах своєї компетенції державну політику щодо встановлення цін на природний газ, тарифів на транспортування та постачання підприємствам і організаціям, які виробляють та надають житлово-комунальні послуги населенню.

Ч. 2 ст. 14 в редакціїЗакону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2004передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому порядку тарифами та вноситься щомісяця.

Згідно з ч. 1ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

П. 5 ч. 3 ст. 20 в редакціїЗакону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2004, передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

П.п. 1,2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017, покладено обов`язок на індивідуального споживача щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У відповідності до ч.1, 3ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017,споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та /або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Отже, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, при цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018у справі № 462/6393/15-ц).

Згідно ст. 525 ЦК Україниодностороння відмовавід зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо іншене встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК Українизобов`язаннямає виконуватися належним чином відповідно до умовдоговору та вимог цьогоКодексу, інших актівцивільного законодавства, а за відсутностітаких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч.1, ч.2 ст.355 ЦК Українимайно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно ч.1,2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Отже, відповідачі, як співвласники житлового приміщення, зобов`язані утримувати майно, що їм належить, та вони несуть відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3статті 20Закону України «Про житлово-комунальні послуги`правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених устатті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбаченаст. 625 ЦК України, що також зазначено у правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц.

З наданого позивачем розрахунку (а.с. 4,5), вбачається, що за період з 01.10.2021 по 21.02.2022, сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів становить 36,33 грн., та три відсотки річних в сумі 8,68 грн., за період з 01.01.2024 по 21.12.2024, сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів становить 210,85 грн., та три відсотки річних в сумі 50,83 грн.

У даному випадку, факт порушення відповідачами зобов`язань щодо своєчасної оплати коштів за надані житлово - комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг підтверджується матеріалами справи, тому кошти, нараховані позивачем у порядку ст. 625 ЦК України мають бути сплачені відповідачами на користь позивача.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачі відзив із запереченнями проти позову з належними та допустимими доказами у спростування доводів позивача до суду не подали.

Висновки суду.

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати у розмірі 3028,00 грн, які документально підтверджені (а.с.3), тому дані витрати підлягають стягненню з відповідачів, у рівних частинах з кожного, на користь позивача, оскільки солідарний обов`язок та відповідальність є інститутами цивільного права і виникають лише у випадку передбаченому законом або договором (ст. 541 ЦК України), а солідарне стягнення суми судових витрат, до яких належать витрати зі сплати судового збору, законом не передбачено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.67,68 ЖК України, ст.ст. 2,4,5,12,13,19,81,89,133,141,187,211,247,263-265,273,274,280-289 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з надання послуг постачання теплової енергії задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за період з 01.10.2021 по 01.12.2024 у розмірі 13 951,07 грн; за період з 01.10.2021 по 21.02.2022, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів у розмірі 36,33 грн., та три відсотки річних в сумі 8,68 грн., з 01.01.2024 по 21.12.2024, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 210,85 грн., та три відсотки річних в сумі 50,83 грн., а всього стягнути 14257, 76 грн (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят сім гривень, 76 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» судові витрати у розмірі 3028, 00 грн., тобто по 1514,00 грн з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Позивач - Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», , місцезнаходження: вулиця Мережна будинок, 3, місто Біла Церква, Київська область, 09109.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомо, місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 30.07. 2025 року.

Суддя О. А. Сомок