Справа № 727/4222/25
Провадження № 2/727/1274/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

28 липня 2025 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівців в складі:

головуючої судді М.Є.Бойко,

за участю:

секретаря судового засідання В.В.Васківчук,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Чепишка Д.В.,

представника відповідача Голянського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області про визнання незаконними та скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень, стягнення невиплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року адвокат Чепишко Д.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про визнання незаконними та скасування наказів про застосування до позивачки дисциплінарних стягнень у вигляді оголошення догани, стягнення невиплаченої заробітної плати.

В обґрунтування таких вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 з 08 листопада 2022 року працює на посаді бухгалтера Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» ( далі - ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області»)

Наказом від 27.01.2025 №23ДВ/од т.в.о. начальника ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області» Гливки В.Є. позивачці оголошено догану за порушення трудової дисципліни - невиконання в період з листопада по грудень 2024 року вказівок головного бухгалтера ОСОБА_2 про виконання доручення МВС України від 03.10.2024 №104/01/33 в частині подання до ГУ ДПС в Чернівецькій області скорегованого звіту про сплату ЄСВ за період з 24.05.2022 по 31.07.2024 на підставі наданих працівником установи ОСОБА_3 документів щодо його інвалідності, тобто за неналежне виконання позивачкою пунктів 2.11.-2.14 її посадової інструкції, розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, статті 139 КЗпП та наказано в зв`язку із цим не виплачувати їй премію за січень 2025 року.

Наказом від 17 березня 2025 року №143ДВ/од т.в.о. начальника ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області» Гливкою В.Є. повторно оголошено ОСОБА_1 догану за порушення трудової дисципліни та наказано не виплачувати їй премію за березень 2025 року, оскільки позивачка у лютому 2025 року, діючи у своїх приватних інтересах, подаючи до Департаменту охорони здоров`я МВС України скаргу від 03.02.2025, додала до неї копії службових документів, які перебували у її розпорядженні, а саме: відомості про встановлену інвалідність працівників Державної установи, які відображають стан здоров`я та є конфіденційною інформацією, без згоди останніх, тим самим протиправно поширила вказану інформацію, що є порушенням статті 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», статті 21 Закону України «Про інформацію», а також пункту 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку.

Вказані накази позивачка вважає незаконними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки вона належним чином виконувала посадову інструкцію, дотримувалась правил внутрішнього трудового розпорядку та законодавства, діяла відповідно до своїх функціональних обов`язків. Оголошення доган, на її переконання, спричинене невиконанням нею явно протиправних розпоряджень свого безпосереднього керівника.

Зокрема щодо наказу від 27.01.2025 року в позові зазначено, що позивачка нараховувала ЄСВ згідно даних, які їй було надано кадровою службою установи, а той факт, що ОСОБА_3 приховував свій факт інвалідності не може ставитись їй у вину.При цьому, здійснення перерахунку ЄСВ вказаному працівнику за попередні періоди є порушенням законодавства, оскільки роботодавець має нараховувати пільгову ставку лише з моменту отримання відомостей про інвалідність від працівника, що фактично відбулось тільки у серпні 2024 року.

Також головний бухгалтер не надала ОСОБА_1 можливість ознайомитись із дорученням МВС, про яке вказано в оскаржуваному наказі, не довела до її відома механізм здійснення перерахунку працівнику ЄСВ за попередні періоди, в ньому містяться покликання на пункти посадової інструкції, які не є релевантними і не відповідають чинному законодавству. Відтак, роботодавець не довів наявності у позивачки обов`язків на здійснення коригування ОСОБА_3 . ЄСВ за період з 24.05.2022 року по 31.07.2024 року.

Крім того, відповідач як роботодавець у особі керівника установи не запропонував ОСОБА_1 надати пояснення відносно інкримінованого їй правопорушення, чим грубо порушив порядок здійснення дисциплінарного провадження.

Накладення ж догани наказом від 17.03.2025, на переконання позивачки, зумовлене поданням нею скарги з метою захисту своїх інтересів як працівника на дії посадових осіб державної установи через мобінг, який мав місце відносно неї.

Посилаючись на викладене, адвокат Олійник І.А. просить суд визнати незаконними та скасувати накази т.в.о. начальника Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» Гливки В.Є. від 27.01.2025 №23ДВ/од та від 17.03.2025 №143ДВ/од «Про заходи дисциплінарного впливу», а також стягнути з Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» на користь позивачки невиплачену внаслідок де преміювання заробітну плату за січень в розмірі 17842,60 грн та за березень в розмірі 5428,31 грн., а також понесені нею судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

Ухвалою судді від 11.04.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено розглядати справу з викликом сторін.

29.04.2025 року відповідачем подано відзив на позов, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Підставою для видачі оскаржуваного наказу від 27.01.2025 стало вчинення бухгалтером ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що полягає у невиконанні нею законних вимог свого безпосереднього керівника та неналежному виконанні своїх функціональних обов`язків, передбачених посадовою інструкцією №200, затверджених начальником ДУ ТМО 18.11.2022 року.

Так, у період листопада-грудня 2024 року головним бухгалтером ДУ ТМО Чеботар Д.А. неодноразово надавались усні вказівки бухгалтеру ОСОБА_1 щодо виконання нею доручення МВС України від 03.10.2024 №104/01/33 «Про організацію усунення недоліків, виявлених під час перевірки ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області», які стосуються подання до ГУ ДПС в Чернівецькій області скорегованого звіту про сплату ЄСВ за період з 24.05.2022 до 31.07.2024 на підставі наданих працівником установи ОСОБА_3 документів щодо його інвалідності у відповідності до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на

загальнообов`язкове державне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України» від 14.04.2015 №435 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.05.2018 №511), Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21.12.2020 №790) та наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску».

Зважаючи на те, що виконання зазначених усних вказівок, наданих ОСОБА_1 її безпосереднім керівником головним бухгалтером ОСОБА_2 , було проігноровано, останньою 17.01.2025 надано позивачці письмову вимогу вчинити вказані вище дії, яку нею знову не виконано та будь-яких пояснень з цього приводу не надано.

Про допущені бухгалтером ОСОБА_1 порушення службової дисципліни головний бухгалтер ОСОБА_2 27.01.2025 року повідомила тимчасово виконуючого обов`язки ДУ ТМО Гливку В.Є. доповідною запискою, резолюцією на яку ним запропоновано позивачці надати пояснення з приводу допущених нею порушень до 12.00 27.01.2025. Із зазначеною доповідною запискою та наявною на ній резолюцією керівника бухгалтер ОСОБА_1 була ознайомлена о 10 год. 43 хв. 27.01.2025, про що свідчить її особистий підпис на ксерокопії цієї доповідної записки, проте таких пояснень знову надано не було, про що 27.01.2025 складено відповідний акт).

Неналежним виконанням вказівок керівництва бухгалтер ОСОБА_1 порушила зобов`язання працівника установи щодо своєчасного та належного виконання своїх функціональних обов`язків, передбачені розділом 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку в ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області», затверджених протоколом №1 від 01.03.2017 зборів трудового колективу, який є додатком 1 до Колективного договору, укладеного між адміністрацією та трудовим колективом ДУ«ТМО МВС України по Чернівецькій області», прийнятим на загальних зборах трудового колективу установи 01.03.2017 та зареєстрованим Департаментом праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради (реєстраційний №60 від 13.03.2017)).

Поряд з наведеним вище дії бухгалтера ОСОБА_1 суперечать вимогам ст. 139 КЗпП України, якою передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці,дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Таким чином, за наявності достатніх правових підстав, бухгалтера ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у відповідності до розділу 7 Правил внутрішнього трудового розпорядку в ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області» та згідно ст.ст. 139-140, 147-149 КЗпП України, а тому підстави для визнання відповідного наказу від 27.01.2025 року незаконним та його скасування відсутні.

Підставою для видачі наказу ДУ ТМО від 17.03.2025 №143ДВ/од «Про заходи дисциплінарного впливу» стало вчинення бухгалтером ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який полягає у порушенні нею ст.40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» ст. 21 Закону України «Про інформацію» внаслідок протиправного поширення конфіденційної інформації про стан здоров`я окремих співробітників ДУ ТМО.

Так, у лютому 2025 року ОСОБА_1 , діючи у своїх приватних інтересах, а саме подаючи до Департаменту охорони здоров`я МВС України скаргу від 03.02.2025, додала до неї копії службових документів, які перебували у її розпорядженні у зв`язку із виконанням функціональних обов`язків - відомості про встановлену інвалідність окремих працівників ДУ ТМО, без згоди останніх, які фактично відображають стан їх здоров`я та відповідно є конфіденційною інформацією.

За таких обставин її правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани.

Приймаючи до уваги, що зазначеними вище наказами у січні та у березні 2025 на бухгалтера ОСОБА_1 були накладені дисциплінарні стягнення, їй підставно, відповідно до Положення про преміювання працівників в ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області» не нараховано премію за січень та березень 2025 року та не виплачено заробітну плату у повному обсязі.

14.05.2025 року адвокатом позивачки подано до суду письмові пояснення, в яких викладено доводи на спростування зазначених у відзиві на позов відповідачем обставин.

Зокрема, ОСОБА_1 та її представник вважають, що у відповідача як роботодавця були відсутні підстави для оголошення догани позивачці, оскільки вказівка головного бухгалтера є необґрунтованою та виходить за межі посадових обов`язків ОСОБА_4 , які полягають лише у нарахуванні заробітної плати, відпускних та лікарняних. Примушування здійснити перерахунок ЄСВ, до якого позивачка жодного відношення немає, є явно необгрунтованою вимогою, а її виконання нею щодо працівника, який не повідомив про наявність у нього інвалідності та не подав відповідної довідки до акта МСЕК за попередні періоди, призвело б до порушення норм чинного законодавства та стало би підставою для притягнення ОСОБА_4 до відповідальності, в тому числі і кримінальної.

Так, від позивачки вимагалося здійснити перерахунок ЄСВ працівнику ОСОБА_3 з 22% до 8,41%, починаючи з 24.05.2022 року, проте даних, а саме - довідки про встановлення йому інвалідності до серпня 2024 року їй надано не було. Підтвердженням правильності відмови позивачки у виконанні таких дій є відповідь на лист ТУ «ДМО МВС по Чернівецькій області» ДПС України, яка листом від 03.01.2025 року повідомила, що у разі неповідомлення працівником (ненадання довідки МСЕК) самостійне застосування пільгової ставки 8,41 роботодавцем не передбачено, а застосування такої ставки можливе лише з моменту подачі такої довідки працівником роботодавцю.

Отже, ОСОБА_1 змушували здійснити перерахунок ЄСВ в порушення норм чинного законодавства, зокрема Податкового кодексу України.

Крім того, відповідно до Положення про облікову політику ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області» саме головний бухгалтер цієї установи, а не позивачка несе відповідальність за правильність складання та своєчасність подання фінансової, податкової та статистичної звітності, яка формується на підставі господарських операцій проведених по бухгалтерському обліку установи. Натомість, у позивачки як бухгалтера відсутні будь-які права на здійснення перерахунку ЄСВ, що підтверджується також відсутністю доступу неї на виконання таких дій у програмному забезпеченні МІА «Заробітна плата та грошове забезпечення», за допомогою якого ведеться бухгалтерський облік в установі.

Крім того, наказ №23ВД/од від 27.01.2025 року вмотивований неналежним виконанням ОСОБА_4 пунктів 2.11-2.14 її посадової інструкції,затвердженої наказом №200 від 08.11.2022, однак вказані пункти не мають жодного відношення до обставин, які стали підставою для накладення на позивачку дисциплінарного стягнення, оскільки містять зовсім інші її посадові обов`язки.

З приводу відсутності пояснень позивачки щодо вчинення нею дисциплінарного поступку адвокат вказав, що резолюція про їх надання на доповідній записці головного бухгалтера ОСОБА_2 виконана не керівником підприємства, а її автором. Водночас, відповідач не надав доказів того, що головний бухгалтер наділена повноваженнями вимагати від імені роботодавця пояснень від працівника в порядку статті 149 КЗпП України, а також доказів ознайомлення позивачки із такими її повноваженнями. У зв`язку з зазначеним ОСОБА_4 всерйоз не розцінювала таку вимогу головного бухгалтера, тим більше, що у грудні 2024 року вже надавала відповідні пояснення згідно доповідної записки гол. бухгалтера на виконання резолюції керівника установи. Крім того, в цей день за такий короткий час ОСОБА_4 фізично не могла надати відповідні пояснення, оскільки здійснювала нарахування заробітної плати, а про наявність догани їй стало відомо лише 28.01.2025.

Також адвокат вважає, що відповідачем у будь-якому випадку пропущений строк для накладення дисциплінарного стягнення, передбачений статтею 148 КЗпП України, оскільки аналогічні незаконні доручення головного бухгалтера щодо перерахунку ОСОБА_3 . ЄСВ за період з травня 2022 року по липень 2024 року надавались ОСОБА_4 ще у грудні 2024 року, з приводу чого вона вже надавала свої пояснення на виконання резолюції керівника цієї установи. Даний факт не заперечується відповідачем у відзиві на позов та у доповідній записці. З цього часу обставини чи законодавство, як і позиція позивачки не змінювалися, отже, дисциплінарне стягнення було накладено на позивачку майже через два місяці з моменту його виявлення.

Щодо наказу про оголошення догани позивачці від 17.03.2025 №143ДВ/од 30 за розголошення конфіденційних відомостей про встановлену інвалідність працівників Державної установи без їх згоди адвокат в письмових поясненнях від 14.05.2025 року, крім обставин, які вже були викладені ним у позовній заяві, вказав, що позивачка, звертаючись зі скаргою до Департаменту охорони здоров`я МВС на незаконні та протиправні дії головного бухгалтера щодо неї, які, на її думку, мають ознаки мобінгу, діяла не у своїх власних інтересах, а в інтересах правильного ведення бухгалтерського обліку в установі, належного стану відносин між працівниками, недопущення подальшого цькування працівників за невиконання ними незаконних вимог керівництва установи, намагаючись звернути увагу на те, що її змушують виконати явно незаконне розпорядження, а також з метою вирішити цей спір в позасудовому порядку.

Списки працівників ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області» з інвалідністю станом на 30.01.2024 року та станом на 10.04.2024 року були долучені нею до скарги з метою підтвердження відомостей про відсутність в установі Довідок МСЕК про встановлення інвалідності ОСОБА_3 у період з 2022р. по 2024р., і в них міститься інформація лише про наявність у працівників інвалідності, яка потрібна для подання звітності в податкові органи для належного нарахування ЄСВ, без зазначення будь-яких їх діагнозів та оглядів .

Саме представники Департаменту охорони здоров`я МВС України здійснювали перевірку в період з 04 по 13 вересня 2024 року в ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області» на підставі наказу МВС України №1091, і саме цей орган надавав доручення щодо перерахунку ЄСВ ОСОБА_3 , яке нібито відмовилась виконувати ОСОБА_1 . Таким чином, відомості про стан здоров`я працівників установи (інвалідність) вже були поширені в Департамент охорони здоров`я МВС України, при цьому відповідач не зазначає, чи було притягнуто осіб, які надавали такі відомості під час проведення перевірки, до відповідальності, що свідчить про дискримінацію позивачки. До того ж, кадрова служба установи повинна щоквартально надавати такі списки в бухгалтерію установи, для контролю за дотриманням нормативу робочих місць працевлаштування осіб з інвалідністю, за недотримання якого до підприємств,

установ та організацій, що використовують найману працю згідно чинного законодавства України, застосовуються штрафні санкції.

Крім того, відповідач не ознайомлював ОСОБА_1 з жодним внутрішнім документом (наказом, розпорядженням, положенням тощо), якими було б визначено перелік інформації з обмеженим доступом, наведено перелік внутрішніх документів та відомостей, доступ до яких обмежується, порядок зберігання, використання та поширення інформації з обмеженим доступом, і яка є конфіденційною, таємною або службовою відповідно до Закону України «Про інформацію».

Відтак, у діях ОСОБА_4 відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а оголошення їй догани з цього приводу є незаконним.

В судовому засіданні позивачка, а також її представник вимоги позову повністю підтримали та просили повністю задовольнити з підстав, у ньому викладених. При цьому, будучи допитаною в якості свідка відповідно до ст.92 ЦПК України, ОСОБА_1 надала пояснення суду, які повністю аналогічні обставинам, зазначеним у позовній заяві та у вищенаведених письмових поясненнях від 14.05.2025 року.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись при цьому на доводи, які наведені ним у відзиві на позовну заяву та вважаючи, що відповідач застосував до позивачки дисциплінарні стягнення з дотриманням трудового законодавства.

Заслухавши позивачку, її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно до вимог ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Під час укладання трудового договору в порядку ст.21 КЗпП України власник обговорює з працівником коло його посадових обовязків і визначає його робоче місце. При прийманні на роботу визначається зміст трудових функцій працівника.

Це означає, що в момент укладання трудового договору працедавець має право запропонувати працівникові будь-який набір майбутніх трудових обовязків. Після того як працівник почне виконувати роботу, вважається, що за ним закріплене певне коло обовязків, і якщо роботодавець захоче його змінити, він зможе це зробити лише після отримання попередньої згоди працівника. Як правило, трудові обовязки визначаються у посадових інструкціях.

Працівник зобовязаний виконувати лише ті роботи (функції), які на нього покладені, не зменшуючи їх і не збільшуючи, а роботодавець не вправі без згоди працівника доручати йому іншу роботу або обмежувати його обовязки.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовується власником до працівника за порушення трудової дисципліни.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. Не вважається порушенням трудової дисципліни невиконання працівником вимог роботодавця про виконання роботи, не обумовленої трудовим договором (стаття 31 КЗпП України).

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника, які полягають у порушенні або неналежному виконанні покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку покладається на роботодавця.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України).

Таким чином, в силу ст.ст. 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.12.1992 № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України у справі від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15.

Роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був поінформований належним чином.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 у справі № 452/970/17, провадження № 14-157цс19.

Верховний Суд в постанові від 22 липня 2020 року в справі № 554/9493/17, предметом розгляду якої була вимога про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани, виснував, що в наказі про накладення дисциплінарного стягнення повинно бути зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення особою трудових обов`язків.

Згідно до ст. 151 КЗпП протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

Згідно до п.п. 3.3 Положення про преміювання працівників в ДУ «ТМО МВС У країни по Чернівецькій області» не виплачується премія повністю працівникам на яких накладено дисциплінарне стягнення за порушення трудової дисципліни та за неналежне виконання покладених на них обов`язків лише за місяць, в якому було накладено стягнення (а.с.24).

Статтею 150 КЗпП України передбачено право працівника оскаржити дисциплінарне стягнення у передбаченому законом порядку.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває у трудових правовідносинах із Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» з 08.11.2022 року та працює бухгалтером адміністративно-управлінського персоналу бухгалтерії, що підтверджується копією її трудової книжки (а.с.182).

Наказом № №23ДВ/од від 27.01.2025 бухгалтеру ДУ «ТМО МВС У країни по Чернівецькій області» ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни , а саме за неналежне виконання пунктів 2.11-2.14 її посадової інструкції, порушення зобов?язань працівників установи, передбачених розділом 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку в ДУ «ТМО МВС У країни по Чернівецькій області», затверджених протоколом N?l від 01.03.2017 зборів трудового колективу та недотримання вимог статті 139 К3пП України, а також, відповідно до пункту 3.3. Положення про преміювання працівників в ДУ «ТМО МВС України По Чернівецькій області» (додаток 2 до Колективного договору між роботодавцем та трудовим коллективом ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області» (зі змінами)) наказано головному бухгалтеру ОСОБА_5 не виплачувати премію ОСОБА_6 за січень 2025 року. З цим наказом Олійник була ознайомлена 28.01.2025 року (а.с. 120).

Підставою для оголошення вказаної догани позивачці стало те, щоу період з листопада по грудень 2024 року головним бухгалтером ОСОБА_2 неодноразово давались їй усні вказівки щодо виконання доручення МВС України від 03.10.2024 N? 104/01/33 «Про організацію усунення недоліків, виявлених під час перевірки ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області»» зокрема, шо стосується подання до ГУ ДПС в Чернівецькій області скорегованого звіту про сплату ЄСВ за період з 24.05.2022 до 31.07.2024 на підставі наданих працівником установи ОСОБА_3 документів щодо його інвалідності, які ОСОБА_1 проігнорувала, в зв`язку із чим головним бухгалтером 17.01.2025 була надана їй письмова вимога про виконання вказаної роботи, яку вона зобов?язана була виконати згідно своїх функціональних обов?язків, однак і такі законні вимоги її безпосереднього керівника - головного бухгалтера ОСОБА_2 в черговий раз були проігноровані позивачкою в повному обсязі.

Отже, в цьому наказі вказано, що дисциплінарний проступок, вчинений позивачкою, мав місце 17.01.2025 року, а тому порушення строків застосування за його вчинення дисциплірного стягнення, тобто вимог ст.148 КЗпП, судом не встановлено.

Разом з цим, відповідно до пунктів 2.11-2. 14 посадової інструкції бухгалтер ОСОБА_1 зобов`язана:

- вчасно та в повному обсязі подавати щомісячно звіти до Пенсійного фонду України «Розрахунок суми страхових внесків на загальне обов`язкове державне страхування, що підлягає сплаті та звітів про нарахування внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за осіб які отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ( п.2.11 Інструкції);

- щоквартально формувати розрахункову відомість про нарахування та перерахування внесків до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (п.2-12 Інструкції);

- складати квартальний звіт про нарахування внесків, перерахування та витрати, пов`язані з загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (п.2.13 Інструкції);

- щоквартально формувати та подавати до Державної податкової адміністрації форму 1-ДФ (п.2.14 Інструкції).

Відповідно до розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку в ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області», затверджених протоколом N?l від 01.03.2017 зборів трудового колективу, працівники установи зобов?язані:

дотримуватись вимог чинного законодавства, що регулює діяльність установи, етичних норм і правил, не вчиняти корупційних правопорушень;

своєчасно, до початку роботи, прибути на робоче місце та підготуватися до виконання трудових обов?язків;

почати роботу відповідно до режиму робочого дня, встановленого в установі;

бути на робочому місці впродовж робочого часу за винятком перерв на відпочинок і харчування;

виконувати своєчасно та в повному обсязі робочі завдання (функціональні обов?язки), забезпечувати належну якість виконуваних робіт та медичних послуг;

виконувати розпорядження адміністрації установи;

дотримуватися вимог з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протиложежної охорони, передбачених відповідними правилами та інструкціями;

вживати заходів для негайного усунення причин та умов, які перешкоджають або ускладнюють нормальну роботу, негайно інформувати про це адміністрацію установи;

підтримувати на своєму робочому місці чистоту й порядок, не палити в службових приміщеннях;

ефективно використовувати обчислювальну та іншу оргтехніку, дбайливо ставитися 40 майна установи, раціонально витрачати матеріали. електроенергію та інші матеріальні ресурси;

уважно ставитися до колег, сприяти створенню нормального психологічного мікроклімату в колективі.

Проте, в оскаржуваному наказі від 27.01.2025 року не зазначено, в чому саме конкретно полягаєневиконання позивачкою обов`язків працівника, які перелічені у п.п 2.11-2. 14 посадової інструкції бухгалтера та урозділі 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, а міститься лише загальне посилання на них.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до цієї посадової інструкції до посадових обов`язків ОСОБА_1 не входило подання до ГУ ДПС в Чернівецькій області звітів про сплату ЄСВ на підставі наданих працівниками установи документів щодо їх інвалідності, виходячи з чого невиконання нею вимоги головного бухгалтера щодо коригування такого звіту не може розцінюватися як невиконання позивачкою службових обов`язків і, як наслідок, не може слугувати підставою для застосовування до неї дисциплінарного стягнення.

Також, як пояснила позивачка, обґрунтовуючи свою відмову від виконання нею вищезазначеної вимоги головного бухгалтера про уточнення податкового розрахунку щодо працівника ОСОБА_3 , відповідальність щодо правильності нарахування та своєчасності сплати єдиного соціального внеску покладається на керівників підприємств, установ та організацій, тобто не входить до її посадових обов`язків. Підстав для його коригування, починаючи з 24.05.2022 року, не вбачалося в зв`язку із відсутністю довідки до акта огляду в медико-соціальній експертній комісії про встановлення ОСОБА_3 групи інвалідності (далі - МСЕК) до серпня 2024 року (п. 8 розділу 111 1нструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціально страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України віл 20.04.2015 року N 449), про що вона неодноразово повідомляла керівництво, в тому числі і письмово: у скарзі від 03.02.2025 року (а.с.64), поясненнях адміністрації, наданих нею 02.12.2024 року та від 13.03.2025 року (а.с.100).

Такі твердження не спростовані відповідачем та підтверджуються власноручним підписом позивачки про отримання нею необхідної довідки тільки 21.08.2024 року, згідно до якої інвалідність ОСОБА_3 встановлена лише 15.08.2024 року (а.с.73 зворот).

Невиконання неправомірного наказу роботодавця виключає протиправність поведінки, що в свою чергу виключає підставу для дисциплінарної відповідальності працівника.

Крім того, як вбачається з листа Державної податкової служби від 03.01.2025 року (а.с.70), у разі неповідомлення працівником (ненадання довідки МСЕК) самостійне застосування пільгової ставки 8,41 роботодавцем не передбачено, а застосування такої ставки дійсно можливе лише з моменту подачі такої довідки працівником роботодавцю, що підтверджує слушність аналогічних доводів позивачки.

Слід зазначити, що у трудових правовідносинах працівник є слабшою стороною, й саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Підсумовуючи викладене, відсутні підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 умисно, без поважних причин, не виконала вказівки головного бухгалтера, відповідач в оскаржуваному наказі не зазначив в чому саме конкретно полягаєневиконання позивачкою її обов`язків, не довів належними і допустимими доказами наявність її вини, за відсутності доказів порушення трудової дисципліни притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності законним визнати не можна, а тому наказ від 27.01.2025 року слід скасувати.

Щодо іншого дисциплінарного проступку.

Наказом від 17 березня 2025 року №143ДВ/од ОСОБА_1 оголошено догану за порушення нею статті 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров?я», статті 21 Закону України «Про інформацію», а також пункту 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДУ «ТМО МВС України Чернівецькій області», затвердженого зборами трудового коллективу в частині обов?язку дотримання вимог чинного захонодавства, що регулює діяльність установи та наказано не виплачувати їй премію за березень 2025 року, оскільки позивачка у лютому 2025 року, діючи у своїх приватних інтересах, подаючи до Департаменту охорони здоров`я МВС України скаргу від 03.02.2025, додала до неї копії службових документів, які перебували у її розпорядженні, а саме відомості про встановлену інвалідність працівників Державної установи, які відображають стан здоров`я та є конфіденційною інформацією, без згоди останніх, тим самим протиправно поширила вказану інформацію.

Згідно до статті 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров?я» медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.При використанні інформації, що становить лікарську таємницю, в навчальному процесі, науково-дослідній роботі, в тому числі у випадках її публікації у спеціальній літературі, повинна бути забезпечена анонімність пацієнта.

Згідно статті 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ст.11 Закону України «Про інформацію» до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про інформацію» порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформацію» конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись 03.02.2025 року до Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту фінансово-облікової політики та бухгалтерського обліку МВС України, бухгалтера Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області» зі скаргою на незаконні та протиправні дії з вчинення щодо неї мобінгу керівниками та головним бухгалтером ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області» (а.с.64), позивачка, на підтвердження викладених у ній своїх доводів щодо здійснення таких дій, долучила списки працівників цієї установи, в яких зазначила групи встановленої їм інвалідності, що, на думку суду, не може вважатися поширенням конфіденційної інформації щодо цих осіб, оскільки відповідні довідки підтверджують лише ступінь постійної чи продовжуваної втрати працездатності та інвалідність особи і дають право на отримання останніми соціальних пільг, пенсії та інших виплат, тобто є офіційними документами, які видавалися медико-соціальними експертними комісіями (МСЕК). Будь-якої інформації про звернення цих працівників за медичною допомогою, діагнози, медичні обстеження зазначені списки не містять, отже підстави вважати, що ОСОБА_1 їх наданням поширила конфіденційну інформацію відносно цих працівників тобто дані, які відображають стан їх здоров`я, відсутні.

Крім того, відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами цих прав регулюються, зокрема, Законом України "Про звернення громадян", який забезпечує їм можливість брати участь в управлінні державними і громадськими справами, впливати на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, відстоювати свої права і законні інтереси та поновлювати їх у разі порушення шляхом викладення в письмовій або усній формі пропозицій (зауважень), заяв (клопотань) і скарг.

У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції.

З вищевикладеного вбачається, що звернення громадян , які містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами, в зв`язку із чим такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей.

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_1 , звертаючись 03.02.2025 зі скаргою про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області» про вчинення мобінгу (цькування), вважаючи, що керівництво управління виявляє до неї упереджене ставлення, при цьому посилаючись з відповідними обґрунтуваннями на неправомірні та незаконні вимоги до неї подати уточнені податкові розрахунки (перерахунку ЄСВ із застосуванням пільгової ставки працючій особі з інвалідністю) , діяла не з метою доведення таких відомостей до громадськості, сторонніх чи третіх осіб та окремих громадян а з метою їх використання у якості доказів та перевірки викладених нею обставин уповноваженими на це законом іншими посадовими особами, що не може вважатися поширенням відомостей.

За таких обставин матеріалами справи спростовано факт вчинення позивачкою дисциплінарного проступку, а тому її позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу від 17 березня 2025 року №143ДВ/од т.в.о. начальника ДУ«ТМО МВС України по Чернівецькій області» Гливкою В.Є. про заходи диципланарного впливу у вигляді оголошення догани є також обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо невиплаченої заробітної плати.

Відповідно до ст.1 та ст.2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Аналогічні за змістом положення також закріплені у ст. 97 КЗпП України.

Як вбачається з матеріалів справи,оскаржуваними наказами позивачка була позбавлена премії за січень та березень 2025 року, в зв`язку із чим заробітну плату за ці місяці їй було виплачено не в повному розмірі.

При цьому твердження представника відповідача про необов`язковість преміювання працівників з боку роботодавця не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідач не спростував факт позбавлення позивачки премій у січні та березні 2025 року у зв`язку із оголошенням їй доган, які визнані судом незаконними. Інших обставин, які б вплинули на преміювання ОСОБА_1 та загальний розмір виплаченої їй заробітної плати, судом не встановлено

Як вбачається з розрахункових листів, наданих позивачкою, їй щомісячно, за виключенням січня та березня 2025 року, виплачується премія у розмірі 275% від фактично нарахованої заробітної плати, проти чого представник відповідача в судовому засіданні не заперечував.

Таким чином, за січень 2025 року без урахування догани позивачці мало бути нараховано 24330,82 грн зарплати за формулою: (5527 грн посадового окладу + 2763,50 надбавка за напруженість і складність роботи (50% від посадового окладу)) / 23 робочі дні у місяці * 18 робочих днів (фактично відпрацьованих позивачкою) + 275% премії від фактично нарахованої заробітної плати (6488,22 грн). Натомість відповідач фактично нарахував і виплатив їй 6488,22 грн, внаслідок чого ОСОБА_7 не отримала 17842,60 грн заробітної плати.

За березень 2025 року без урахування догани ОСОБА_1 мало бути нараховано 7402,24 грн заробітної плати: (5527 грн посадового окладу + 2763,50 надбавка за напруженість і складність роботи (50% від посадового окладу)) / 21 робочі дні у місяці * 5 робочих днів (фактично відпрацьованих позивачкою) + 275% премії від фактично нарахованої заробітної плати (1973,93 грн), отже відповідачка за цей місяць не отримала 5 428,31 грн заробітної плати.

Розмір таких виплат та її вищезазначений розрахунок, наданий позивачкою, відповідачем не спростовано, порядок їх нарахування він не оспорював, контр розрахунку не надав.

Отже, позов в цій частині також слід задовольнити повністю.

На підставі вищенаведеного та, керуючись ст.ст.4,5,10, 12,13, 18, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області про визнання незаконними та скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень, стягнення невиплаченої заробітної плати задовольнити повністю. Визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» Гливки В.Є. від 27.01.2025 №23ДВ/од «Про заходи дисциплінарного впливу». Визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» Гливки В.Є. від 17.03.2025 №143ДВ/од «Про заходи дисциплінарного впливу». Стягнути з Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за січень та березень 2025 року в її загальному розмірі 23 270 грн. 91 коп. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне рішення складено 01 серпня 2025 року.

Суддя М.Є. Бойко