Провадження №2/748/95/25
Єдиний унікальний № 748/4148/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Кухти В.О.,

секретаря Крошки І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

В С Т А Н О В И В :

23.09.2024 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ»:

1) суму заборгованості за договором позики № 4291459 в розмірі 42 188,75 грн, з яких: 10 950,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 31 238,75 грн сума заборгованості за відсотками;

2) суму заборгованості за договором позики № 76741334 в розмірі 15 950,00 грн, з яких: 4 400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 550,00 грн сума заборгованості за відсотками;

3) сума заборгованості за кредитним договором № 101386780 в розмірі 4 100,00 грн, з яких: 1 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 000,00 грн сума заборгованості за відсотками, 100,00 грн сума заборгованості за комісією;

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 62 238,75 грн.

4) понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 3 028,00 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у сумі 1 514,00 грн.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 27.07.2023 р. між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4291459.

Разом з тим, 14.06.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за договором позики № 4291459 від 27.07.2023 р.

Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості за договором позики № 4291459 від 27.07.2023 р. ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Відтак, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 4291459 в розмірі 42 188,75 грн, з яких: 10 950,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 31 238,75 грн сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 10.08.2023 р. між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76741334.

Так, вищезазначеним договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., укладеним між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за договором позики № 76741334 від 10.08.2023 р.

Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості за договором позики № 76741334 від 10.08.2023 р. ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 76741334 в розмірі 15 950,00 грн, з яких: 4 400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 550,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Тим не менш, 10.08.2023 р. між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 101386780.

При цьому, 28.11.2023 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 28112023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором № 101386780 від 10.08.2023 р.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості за кредитним договором № 101386780 від 10.08.2023 р. ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Тож, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 101386780 в розмірі 4 100,00 грн, з яких: 1 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 000,00 грн сума заборгованості за відсотками, 100,00 грн заборгованість за комісією.

Таким чином, позивач звертається з даним позовом до суду, оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, а отже сума боргу підлягає примусовому стягненню.

Ухвалою судді від 26.09.2024 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно із розписки про отримання документів від 15.10.2024 р., встановлено, що ОСОБА_1 отримав копію ухвали суду від 26.09.2024 р. та копію позовної заяви з додатками 15.10.2024 р. (а.с.73).

21.10.2024 р. до суду надійшов відзив від відповідача, в якому той зазначає, що не згодний з вимогами зазначеними у позовній заяві позивачем з наступних підстав.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 4291459 від 27.07.2023 р. в розмірі 42 188,75 грн, з яких: 10 950,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 31 238,75 грн сума заборгованості за відсотками.

Однак, нарахована сума заборгованості, а саме: сума заборгованості за процентами у розмірі 31 238,75 грн підлягають відмові у задоволенні, оскільки строк кредитування за договором позики № 4291459 від 27.07.2023 р. становить 30 днів з можливістю пролонгації. Згідно з договором позики № 4291459 від 27.07.2023 р. базова процентна ставка за перший день користування складає 59,71 %, що становить 6 568,10 грн, та базова процентна ставка з другого дня користування позикою, яка складає 2,50 %, що становить 7 975,00 грн. Згідно з умовами договору позики № 4291459 підлягають задоволенню сума тіла кредиту у розмірі 11 000,00 грн та відсотки у розмірі 14 544,10 грн.

Водночас, хоча положення кредитного договору і містять зобов`язання позичальника сплачувати штраф понад строк кредитування, однак новий строк кредитування після 26.08.2023 р. між сторонами не погоджувався і договором не перебдачений.

За таких умов, враховуючи закінчення строку кредитування, та відсутність нового погодженого між сторонами строку кредитування після закінчення строку кредитування (26.08.2023 р.) кредитодавець втрати право нараховувати проценти.

Також, з 24.02.2022 р., відповідно до ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. Відповідач зазначає, що 15.03.2022 р. Верховна Рада України прийняла ЗУ № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено новим п. 18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустройки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Так, Велика Палата Верховного Суду у постановы від 31.10.2018 р. у справі № 202/4494/16-ц зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Позивачем не підтверджено належним та допустимими доказами наявність кредитної заборгованості, її розмір та період, за який слід розраховувати розмір заборгованості, а також позивачем не надано до суду виписки з рахунку, у випадку, якщо він був відкритий на ім`я відповідача.

Заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню.

У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту, а також виписки за картковими рахунками та сам розрахунок заборгованості з моменту укладення кредитного договору в якому прослідковується виконання умов зобов`язання відповідачем по вищевказаному кредитному договору.

При цьому, позивач звертає увагу на те, що наданий розрахунок суми заборгованості фактором, тобто ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є належним та допустимим доказом, який підтверджує наявність суми боргу перед позивачем та наявність самої заборгованості, оскільки він не є первинним бухгалтерським документом.

Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позич не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому цей конкретний позов не може бути задоволений, оскільки він є обґрунтованим, а позовні вимоги недоведені.

Позивачем не надно суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку є правильними.

Так, відповідач зазначає, що нарахування відсотків за договором позики № 4291459 від 27.07.2023 р. в розмірі 31 238,75 грн задоволенню не підлягають.

Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 76741334 від 10.08.2023 р. у розмірі 15 950,00 грн, з яких: 4 400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 550,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Проте, як стверджує відповідач у своєму відзиві, нарахована сума заборгованості, а саме: заборгованості за процентами у розмірі 11 550,00 грн підлягає відмові у задоволенні, оскільки строк кредитування за договором позики № 76741334 становить 30 днів з можливістю пролонгації. Загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою становлять 3 300,00 грн, а тому незрозумілим є нарахування відсотків у розмірі 11 550,00 грн, адже згідно з умовами договору позики № 76741334 підлягають задоволенню сума тіла кредиту у розмірі 4 400,00 грн та відсотки у розмірі 3 300,00 грн. Виходячи з цього, сума відсотків у розмірі 11 550,00 грн задоволенню не підлягає.

Також відповідач звертає увагу, що умови договору передбачають нарахування пені за кожен день прострочення, однак із 24.02.2022 р. в Україні діє режим воєнного стану. Відповідно до ЗУ №?2120-IX, позичальники у період дії воєнного або надзвичайного стану звільняються від відповідальності за прострочення виконання грошових зобов`язань, у тому числі від сплати штрафів, пені та інших платежів, нарахованих за прострочення, які підлягають списанню кредитодавцем. Отже, нарахування пені та інших санкцій за договором є неправомірним.

За таки умов, враховуючи закінчення строку кредитування, та відсутність нового погодженого між сторонами строку кредитування після закінчення строку кредитування кредитодавець втратив право нараховувати проценти.

Тим не менш, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 101386780 від 10.08.2023 р. у розмірі 4 100,00 грн, з яких: 1 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 000,00 грн сума заборгованості за відсотками, 100,00 грн заборгованість за комісією.

Відповідач зазначає, що він, ОСОБА_1 , перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 18.04.2022 р., що підтверджується довідкою № 43/344 від 17.10.2024 р. (а.с.81), та має законне право на списання відсоткових ставок відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до вимог п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їхнього призову, які під час дії особливого періоду брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами й організаціями всіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 6-2 розідлу IV «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ «Про споживче кредитування» врегульовано питання простроченої заборгованості на період дії воєнного стану в Україні. Так, на період дії воєнного стану та упродовж трьох місяців після його припинення або скасування банки, небанківські фінансові установи та колекторські компанії під час врегулювання простроченої заборгованості зобов`язані дотримуватися додаткових вимог щодо етичної поведінки, зокрема не взаємодіяти за власною ініціативою зі споживачем, що належить до захищеної категорії, та з його близькими особами.

До категорії захищених осіб віднесено:

- військовослужбовці ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України;

- військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх х військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби;

- членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти;

- осіб які перебувають у полоні;

- з якими втрачено зв`язок;

- зниклих безвісти.

Відповідач наголошує на тому, що військові звільняються від сплати штрафних санкцій і відсотків за користування кредитами не лише щодо банків, а й інших небанківських фінустанов.

Водночас, наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками ТОВ «ФК «ЄАПБ» є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.

Відтак, доведеність наявності суми заборгованості за кредитним договором є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір.

Також, у договорі про надання споживого кредиту зазначаються: детальний розпис сукупності вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту.

Відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-1746цс16, а саме, положення п. п. 22, 23 ст. 1, ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 р. № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійнює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Так, аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати авансові платежі, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до ч. 8 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Зокрема, за змістом п. п. 6, 7, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійнювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судови витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як убачається із поданої позовної заяви, вказаним вимогам ЦПК України вона не відповідає. Зокрема, позивачем не зазначено:

1) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

2) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, відповідач зазначає, що матеріали справи не містять доказів (поштових квитанцій) направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості.

Таким чином зазначені обставини не підтверджені доказами у справі. Досудові вимоги про необхідність сплати простроченої заборгованості не надають права банку для звернення до суду за достроковим стягнення всієї суми заборгованості за кредитом.

Зазначене твердження суду протирічить нормам законодавства, а також умовам кредитного договору.

Аналізуючи матеріали цивільної справи № 748/4148/24, у матеріалах справи відсутні будь-які документи та докази, що підтверджують факт звернення до ОСОБА_1 про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом.

Так, відповідач приходить до висновку, що позовна заява про стягнення кредитної заборгованості подана ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 є поданою з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та передчасною.

Крім того, у поданому відзиві відповідач просить суд позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково та частково відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення із відповідаача на користь позивача заборгованості за:

1) договором позики № 4291459 у розмірі 42 188,75 грн, що складається з тіла кредиту у розмірі 10 950,00 грн та відсотків у розмірі 31 238,75 грн;

2) договором позики № 76741334 у розмірі 15 950,00 грн, що складається з суми тіла кредиту у розмірі 4 400,00 грн, та відсотків у розмірі 11 550,00 грн;

3) кредитним договором № 101386780 у розмірі 4 100,00 грн, що складається з тіла кредиту у розмірі 1 000,00 грн, відсотків у розмірі 3 000,00 грн та комісії у розмірі 100,00 грн.

Відповідно до розпорядження Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.11.2024 р. № 01-12/95 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, встановлено, що враховуючи неможливість продовження розгляду судової справи, з метою забезпечення права учасників процесу на своєчасний судовий розгляд, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 з посади судді Чернігівського районного суду Чернігівської області відповідно до рішення Вищої ради правосуддя «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Чернігівського районного суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» від 05.11.2024 р., згідно наказу голови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06.11.2024 р. № 02-09/36, вказана справа підлягає повторному автоматизованому розподілу.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2024 р. дана справа розподілена судді Кухта В.О.

11.11.2024 р. до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача.

Ознайомившись із відзивом відповідача, представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відтак, відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався.

Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Також позивач звертає увагу суду на те, що відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує у оформленні ним вищевказаних договорів, однак не згодний з нарахуванням заборгованості.

Позивач вважає, що відповідач отримав кошти на умовах передбаченими вищезазначеними договорами, використав їх за власним розсудом та не має наміру виконувати умови договору та сплатити заборгованість, яка нарахована виключно згідно умов з якими відповідач був ознайомлений перед укладеннням договору, та погодився їх виконувати.

ТОВ ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеним з ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», ТОВ «Мілоан» договором, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п. 35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку.

З метою надання вичерпної інформації по справі, позивач звернувся до ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», ТОВ «Мілоан» з відповідним запитом на надання інформації щодо надання додаткових доказів, а саме детальний розрахунок заборгованості та перерахування/надання коштів.

Від ТОВ «Мілоан» отримано детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором та підтвердження перерахування/надання коштів.

Відповідач також зазначає, що станом на момент подання відповіді на відзив відповіді від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» отримано так і не було.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійнював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача.

Всі нараховані відсотки, нараховувалися виключно первісним кредитором відповідно до умов укладених договорів, а саме кредитором ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», ТОВ «Мілоан».

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Мілоан» - п. 6.3. Приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатковими та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил; він не перебуває під впливом хвороби, алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніякої обставини, які могли б негативно вплинути на плато та/або кредитоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив кредитодавця (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо), зокрема позичальник підтверджує, що він не подавав до суду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (банкрутство) та, що на момент укладення цього договору підстав передбачених Кодексом України з питань банкрутства для відкриття такого провадження не існує; вся інформація зазначена в цьому договорі, а також та, що надана кредитодавцю, в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви на отримання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; він відповідає вимогам заявника, що встановлені розілом 2 Правил; він не є військовослужбовцем, якому відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 11 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», про проходження кожного етапу укладання договору позики позичальник підтверджує розуміння наданої йому інформації та несе особисту відповідальність за свою уважність та повноту ознайомлення з наданою йому інформацією, у тому числі з тією, що міститься за посиланнями. Позичальник несе повну відповідальність за свої дії та рішення при проходженні усіх етапів укладання договору позики.

Пунктом 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», у разі неповернення/повернення не в повному обсязі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною) починаючи з першого дня такого понадстрокового користування позикою (або її частиною) починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частиною) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частиною) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Пунктом 6.19. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», у випадку, якщо позичальник на дату укладення (підписання) договору позики мав право на отримання пільг передбачених законодавством України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у вигляді заборони нарахування процентів за користування позикою та штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання та не надав Товариству інформацію про такі пільги, Товариство має право вимагати від такого позичальника сплати штрафу у розмірі 50 % від суми позики за подання недостовірної інформації Товариства про свою особі та рід діяльності тощо.

Згідно з умовами договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Підписавши договори, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено у формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отримання кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладенням договору.

Позивач зазначає, що жодна вимога про стягнення заборгованості за кредитним договорами, не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафи, пені).

ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача.

У відповідності до умов укладених договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану позичальником при укладенні договору, а саме позичальник при укладенні вище зазначеного договору було вказано картка банку (маска картки):

- договір позики № 4291459 від 27.07.2023 р. п. 28. Юридичні адреси та реквізити сторін: рахунок № НОМЕР_2 ;

- договір позики № 76741334 від 10.08.2023 р. п. 28 Юридичні адреси та реквізити сторін: рахунок № НОМЕР_3 ;

- кредитний договір № 101386780 від 10.08.2023 р. платіжне доручення № 70163288 перерахування у розмірі 1 000,00 грн, на картку НОМЕР_4 *00.

Крім того, сам відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує факт отриманих грошових коштів за вищезазначеними договорами.

Так, позивач у своєї відповіді на відзив просить суд звернути окрему увагу на особливості доказування в цивільному процесі і наголошує на тому, що відповідач побудував свою позицію на концепції «негативного доказу» (постанова Верховного Суду від 27.05.2020 р. по справі № 2-879/13 (провадження № 61-10802св18). «Сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс…».

14.06.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Так, відповідно до реєстру боржників № 21 від 20.03.2024 р. до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42 188,75 грн;

Відповідно до реєстру боржників № 14 від 25.01.2024 р. до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 950,00 грн.

Відповідно до п.п. 1.5 Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р. клієнт гарантує та відповідає перед фактором за дійсність грошових вимог, право яких відступається факторові за цим договором.

Відповідно до п.п. 1.2 Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Так, сторони погодили, що первісний кредитор має право передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги відповідно до форми, встановленій у відповідному додатку.

Згідно із п.п. 9.5 Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., зміни та доповнення до договору можуть бути внесені виключно шляхом укладення в письмовій формі між сторонами відповідної додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками стороні, а їх підписи скріплюються печатками сторін.

Відповідно до додаткової угоди № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., сторони домовились викласти пункт 9.1 Договору в наступній редакції:

«9.1 Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік».

Тобто, перехід права вимоги за укладеними договорами позики між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законним та таким, що відповідає законодавству, підтверджується договором факторингу та додатком до нього.

28.11.2023 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28112023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. ВІдповідно до реєстру боржників № 2 від 28.11.2023 р. до договору факторингу №28112023 від 18.11.2023 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4 100,00 грн.

Надані первісним кредитором розрахунки заборгованості жодним чином не суперечать розрахункам, які було додано до позовної заяви на підтвердження розміру заборгованості за договорами, а лише їх доповнюють та деталізують.

Позивач також зазначає у своїй відповіді на відзив, що в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.07.2014 р. у справі № 6-14194св14, суд дійшов висновку, що підтвердження суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги.

На думку позивача, долучені докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження переходу права вимоги до відповідача.

Також, позивач наголошує на тому, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відравлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги.

При цьому неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у задоволенні позову новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора (ст. ст. 516, 613 ЦПК України).

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 р. у справі № 6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторі. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦПК України.

Позивач також наголошує на тому, що відповідно до роз`яснень Національного Банку України, для звільнення військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом відповідно до вимог п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі позичальники мають надати до банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби та відповідають переліку документів, зазначеним в листі Міністерства оборони України від 21.08.2014 р. № 322/2/7142.

Згідно ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», листа Національного Банку України № 18-112/48620 від 02.09.2014 р., листа Міністерства оборони України № 332/2/7142 від 21.08.2014 р. позичальник повинен повідомити, що проходить військову службу, надати підтверджуючий документ (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу із наказу або довідку про зарахування до списків військової частини).

Відповідно, для нарахування відсотків за користування коштами відповідно до укладених договорів відповідач зобов`язаний був повідомити первісного кредитора про свій статус та надати відповідні підтверджуючі документи для призупинення нарахування відсотків, за користуванням кредитом і як наслідок отримати документ, що підтверджує призупинення нарахування відсотків за користування кредитом.

Відповідач порушив умов договору, а саме: не повідомив або навмисно приховав інформацію від первінсого кредитора про свій статус, та не надав підвтерджуючі документи. Таким чином відповідачем (позичальником) було порушено умови укладеного договору та правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», ТОВ «Мілоан» з якими був ознайомлений до укладання та підпису вищезазначених договорів, що призвело до негативних наслідків.

Згідно умов договорів сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства. Позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором.

Позивач також вказує, що жодного автоматичного прощення боргів за кредитами немає. Ані тіла, ані процентів за кредитом, які було нараховано. Війна не є підставою для повного звільнення позичальників від кредитів, адже говорячи про труднощі позичальників, не можна забувати про необхідність досягнення балансу інтересів позичальників і кредиторів.

Враховуючи те, що заборгованість за договорами була нарахована первісними кредиторами на підставі умов вищезазначених договорів, та в подальшому дані нарахування було відступлено ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договорами факторингу проценти за кредитними договорами є правомірно нарахованими відповідно до істотних умов кредитних договорів.

Відповідач під час укладення кредитних договорів не надав жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також позивач зазначає, що в кредитних договорах відповідач не вказує, що він є особою чиї права захищені ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та не надає жодних доказів на підтвердження того, що первісну кредитори були про це повідомлені.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування відсотків та не застосовувалося жодних штрафних санкцій.

Отже, позовні виоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

13.01.2025 р. до суду нідійшло клопотання про долучення доказів від позивача, в якому той надав суду детальний розрахунок заборгованості за договором № 4291459 від 27.07.2023 р.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив ТОВ «ФК «ЄАПБ» суду не надав.

Відповідач у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.07.2023 р. між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4291459 (а.с.9-11).

Згідно п. 2.1 Договору позики № 4291459, сума позики 11 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.2 Договору позики № 4291459, строк позики (строк договору) 10 днів.

Згідно із п. 2.3 Договору позики № 4291459, базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) 59,71 %.

Відповідно до п. 2.4 Договору позики № 4291459, базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) 2,50 %.

Згідно із п. 4 Договору позики № 4291459, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних длнів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку, визначеного у першому реченні цього пункту.

Згідно із договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», встановлено, що ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхіднид Кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за договором позики № 4291459 від 27.03.2023 р. (а.с.12,13).

Додатковими угодами № 2 від 28.07.2021 р. та № 21 від 20.03.2024 р. до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р. були внесені окремі зміни та уточнення, однак істотні умови договору залишилися незмінними. Вказаними угодами договір було викладено в новій редакції (а.с.14,15,25,26).

Відповідно до реєстру боржників № 21 від 20.03.2024 р. до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42 188,75 грн, з яких: 10 950,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 31 238,75 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.17).

Згідно із розрахунком заборгованості за договором позики № 4291459 від 27.07.2023 р. за період з 20.03.2024 р. по 31.08.2024 р. становить 42 188,75 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 10 950,00 грн, сума заборгованості за відсотками 31 238,75 грн (а.с.18).

10.08.2023 р. між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76741334 (а.с.19-22).

Згідно п. 2.1 Договору позики № 76741334, сума позики 4 400,00 грн.

Відповідно до п. 2.2 Договору позики № 76741334, строк позики (строк договору) 30 днів.

Згідно п. 2.3. Договору позики № 76741334, процентна ставка (базова)/день 2,5 %.

Відповідно до п. 4 Договору позики № 76741334, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку, визначеного у першому реченні цього пункту.

Відповідно до вищезазначеного договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», встановлено, що «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за договором позики № 76741334 від 10.08.2023 р. (а.с.23,24).

Відповідно до реєстру боржників № 14 від 25.01.2024 р. до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 950,00 грн, з яких: 4 400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 550,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.28)

Згідно із розрахунком заборгованості за договором позики № 76741334 від 10.08.2023 р. за період з 25.01.2024 р. по 31.08.2024 р. становить 15 950,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 4 400,00 грн, сума заборгованості за відсотками 11 550,00 грн (а.с.29).

10.08.2023 р. між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 101386780 (а.с.35-40).

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору № 101386780, сума (загальний розмір) кредиту становить 1 000,00 грн.

Згідно із п. 1.3 Кредитного договору № 101386780, кредит надається на 105 днів з 10.08.2023 р. (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів.

Відповідно до п. 1.3.2 Кредитного договору № 101386780, поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчуєть 23.11.2023 р. (дата остаточного погашення заборгованості.

Згідно із п. 1.4 Кредитного договору № 101386780, позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 25.08.2023 р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 23.11.2023 р. (остаточного дня строку кредитування).

Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору № 101386780, комісія за надання кредиту: 100,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,0 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Згідно із п. 1.5.2 Кредитного договору № 101386780, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 300,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільговоого періоду.

Відповідно до п. 1.5.3 Кредитного договору № 101386780, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 2 700,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Позивач надав також копію паспорту споживчого кредиту № 101386780 від 10.08.2023 р., заяву на отриимання кредиту від 10.08.2023 р., що підтверджують факт укладення кредитного договору саме ОСОБА_1 з ТОВ «Мілоан» (а.с.41,42).

Відповідно до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023 р., укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», встановлено, що ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за договором позики № 101386780 від 10.08.2023 р. (а.с.43-45).

Відповідно до реєстру боржників № 2 від 28.11.2023 р. до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4 100,00 грн, з яких: 1 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 000,00 грн сума заборгованості за відсотками, 100,00 грн сума заборгованості за комісією (а.с.47).

Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 101386780 від 10.08.2023 р. за період з 28.11.2023 р. по 31.08.2024 р. становить 4 100,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 1 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 3 000,00 грн, сума заборгованості за комісією 100,00 грн (а.с.48).

Позивач у своїй відповіді на відзив надав також наступні докази суду.

Згідно платіжного доручення № 70163288 від 08.10.2023 р., встановлено, що ТОВ «Мілоан» переказав Тарасенку Р.Ю. 1 000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_5 (а.с.93).

Також позивач надав картку обліку виконання договору № 101386780 від 10.08.2023 р., відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 101386780 ОСОБА_1 , що також підтверджують наявність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 101386780 від 10.08.2023 р. (а.с.94,95,96).

Крім того, відповідач надав суду детальний розрахунок заборгованості за договором № 4291459 від 27.07.2023 р., де заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «1 Безпечне Агентсвто Необхідних Кредитів» становить 42 188,75 грн, з яких: 10 950,00 грн сума заборгованосты за основною сумою боргу, 31 283,75 грн сума заборгованосты за відсотками (а.с.121-124).

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі якщо його сума не менша як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Креидтор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходлять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1082 ЦК України передбачено, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння змына його умов не допускаэться, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відстуності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України ,порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України, встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми догвоору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовилися укласти у письмовій формі договір, щодо якого законо не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однієї стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийнятят цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розмішення пропозиції (оферти) у мережі Інтеренет або інших інформаціно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарьским кодексами України, а також іншими актамми законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленням, підписаний у порядку, визанченому ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнбється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію».

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочи має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одоразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналогі власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовий ідентифікатор це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозиція укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття .

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договормо застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж толварів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однієї із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафо є неустойка, що обсилюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обсислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезепчення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповдіно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір проценті, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої допомвленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернит позикодавцевы позику (грошовы кошти у такій самій сума або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відтак, відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти її задоволення, посилаючись на те, що з 18.04.2022 р. проходить військову службу у ЗСУ, а тому вважає, що відповідно до законодавства, не підлягає нарахуванню процентів, штрафів та пені за кредитними зобов`язаннями, оскільки укладав спірні вищезазначені договори вже під час проходження служби.

Суд критично оцінює наведені доводи відповідача з огляду на те, що відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пільги у вигляді звільнення від сплати процентів, пені, штрафів та інших фінансових санкцій застосовуються виключно до військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, які безпосередньо беруть або брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також перебувають у районах та у період здійснення зазначених заходів.

У матеріалах справи відсутні докази, що відповідач відповідає всім критеріям, визначеним у законі. Зокрема, не надано жодних підтверджень мобілізації саме за призовом у період дії особливого періоду, не наведено жодних доказів того, що відповідач проходить службу безпосередньо в районах здійснення бойових дій або має статус учасника відповідних заходів. Надана довідка лише загально констатує факт проходження служби у ЗСУ з квітня 2022 р. без зазначення конкретної форми проходження, місця дислокації чи належного обґрунтування відповідності вимогам закону.

Також суд бере до уваги, що відповідно до п. 6.19 Правил надання кредитів, відповідач зобов`язаний був повідомити кредитодавця про зміну свого статусу, зокрема про вступ на військову службу, для можливості реалізації передбачених законом пільг. Однак доказів такого повідомлення або звернень з цього приводу надано не було. Як неодноразово наголошено у практиці Верховного Суду, саме боржник несе обов`язок доведення підстав для застосування пільгового режиму та звільнення від фінансової відповідальності (постанова КЦС ВС від 19.03.2025 р. у справі № 761/13894/22-ц).

Щодо розрахунку процентів, відповідач у відзиві фактично погодився із наявністю заборгованостей за вищезазначеними договорами, однак просив здійснити нарахування процентів лише за 30 днів. Така позиція суперечить умовам двох договорів позики, які передбачають строк користування кредитом протягом 90 днів з моменту надання коштів, у тому числі з правом нарахування процентів за весь цей період у разі невиконання зобов`язання. Позивач обґрунтовано здійснив нарахування процентів саме за ці строки, що відповідає загальним засадам договірного зобов`язання, зокрема ст. 526 та ст. 530 ЦК України. Щодо кредитного договору, відповідач не надавав нового розрахунку процентів, тому суд керувався раніше поданими доказами та розрахунками позивача.

Посилання відповідача на припинення нарахування процентів після закінчення строку кредитування також є безпідставним, оскільки, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлених процентів, незалежно від закінчення строку договору. Ця позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, зокрема у постановах від 05.12.2023 р. у справі № 712/1742/23-ц та від 14.02.2024 р. у справі № 761/13823/22-ц.

Крім того, позивачем було надано належні докази правонаступництва вимоги, а саме: договори відступлення права вимоги, акти приймання-передачі, витяги з реєстрів боржників та фінансові документи, що підтверджують перерахування кредитних сум. У свою чергу, відповідач не спростував ці документи та не подав жодних контрдоказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, саме відповідач зобов`язаний довести обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень проти позову.

Отже, суд вважає, що доводи, наведені відповідачем у відзиві, не знайшли належного правового та доказового підтвердження, натомість доводи позивача у відповіді на відзив є обґрунтованими, підтвердженими доказами та відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, вимог чинного законодавства України, а також беручи до уваги ненадання відповідачем належних і допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позивачем вимог, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується розподілу судових витрат між сторонами, то суд вирішив це наступним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України, особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

У межах розгляду справи позивачем самостійно здійснювалися заходи щодо отримання доказів від третіх осіб, зокрема від ТОВ «Мілоан» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Вказані документи були долучені до матеріалів справи разом із клопотаннями про долучення доказів, зокрема у складі позовної заяви, відповіді на відзив.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних із витребуванням, отриманням та підготовкою вказаних доказів, позивач надав відповідні документи. Загальна сума таких витрат, як зазначає позивач, становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1?514,00 грн.

З огляду на документальне підтвердження витрат, характер здійснених дій та значення наданих доказів для розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із самостійним витребуванням, підготовкою та поданням доказів, у розмірі 1?514,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, вирішив також стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 178, 247, 258, 259, 263-265, 270, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 512, 514, 525, 526, 530, 549, 599, 610-612, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 639, 641, 642, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ЗУ «Про електронну комерцію», суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єропейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договорами задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенцій з повернення боргів» (реквізити IBAN № НОМЕР_7 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості:

за договором позики № 4291459 в розмірі 42 188 (сорок дві тисячі сто вісімдесят вісім) гривень 75 копійок, з яких: 10 950 (десят тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 31 238 (тридцять одна тисяча двісті тридцять вісім) гривень 75 копійок сума заборгованості за відсотками;

за договором позики № 76741334 в розмірі 15 960 (п`ятнадцят тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, з яких: 4 400 (чотири тисячі чотириста) гривень 00 копійок сума заборгоаності за основною сумою боргу, 11 550 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором № 101386780 в розмірі 4 100 (чотири тисячі сто) гривень 00 копійок, з яких: 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками, 100 (сто) гривень 00 копійок заборгованість за комісією.

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 62 238 (шістдесят дві тисячі двісті тридцять вісім) гривень 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя В.О. Кухта