Провадження № 2/756/6282/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Діденко Є.В., при вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Освітня корпорація інформаційних технологій», багатопрофільне підприємство «Солідарність» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, про визнання укладеним акту прийому-передачі нерухомого майна, усунення перешкод у користуванні і володінні нерухомим майном,

у с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить: 1) визнати укладеним Акт приймання-передачі нерухомого майна з моменту набрання законної сили рішенням у справі в редакції позову; 2) припинити порушення права ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на володіння нерухомим майном, шляхом усунення перешкод зі сторони АТ «Державний експортно-імпортний банк України» () у користуванні та володінні нежитловою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта: 00.

Позов обґрунтований тим, що відповідач не визнає своїх обов`язків та прав позивача за Договором відступлення права вимоги № 01/300823 від 30.08.2023 та Договору найму майнових прав, зокрема обов`язку щодо передання неустойки, та заперечує право ОСОБА_1 на володіння предметом неустойки - будівлі центру сімейного дозвілля, загальною площею 7317,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що 20.11.2015 р. багатопрофільне підприємство «Солідарність» та ТОВ «Освітня корпорація інформаційних технологій» уклали нотаріально посвідчений договір найму майнових прав, за яким в найм було передано право володіння, користування і розпорядження об`єктом нерухомого майна. 22.09.2022 р. АТ «Укрексімбанк» набув право власності на будівлю і таким чином став правонаступником наймодавця за Договором найму майнових прав. 30.08.2023 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Освітня корпорація інформаційних технологій» укладено нотаріально посвідчений договір відступлення прав вимоги № 01/300823, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав право витребувати від АТ «Укрексімбанк» неустойку - будівлю центру сімейного дозвілля, загальною площею 7317,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Однак відповідач порушує Договір відступлення права вимоги № 01/300823 від 30.08.2023 та Договір найму майнових прав від 20.11.2015 р. Позивач просить суд встановити обставини дійсності договору відступлення права вимоги та позбавлення ОСОБА_1 предмету неустойки.

Дослідивши доводи заяви і додані документи, суддя вважає, що у відкритті провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у цій справі судом з відкритих джерел - Єдиного державного реєстру судових рішень, за посиланнями https://reyestr.court.gov.ua/Review/112774408, https://reyestr.court.gov.ua/Review/121499162, встановлено, що 18.08.2006 між АТ "Державний експортно - імпортний банк України" (банк) та Багатопрофільним підприємством "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (позичальник) було укладено кредитний договір № 18106К31/2159 (далі - кредитний договір) з додатковими угодами.

В забезпечення виконання вимог БП "Солідарність" у формі ТОВ за кредитним договором №18106К31/2159 від 18.08.2006 між боржником і банком укладено іпотечний договір №18106Z109 від 19.08.2006, предметом якого є будівля центру сімейного дозвілля (літ. А), загальною площею 7317 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка була у власності Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю.

07.10.2015 між ТОВ «ОКІТ» (учасник) та БП "Солідарність" у формі ТОВ (набувач) було укладено 20.11.2015 договір найму майнових прав (нова редакція), який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за №2162.

Згідно з п. 1.1 цього договору наймодавець (БП "Солідарність" у формі ТОВ) передає наймачу ТОВ "Освітня корпорація інформаційних технологій" (далі- ТОВ "ОКІТ") своє право володіння, користування та право розпорядження (далі - майнові права) - будівлею центру сімейного дозвілля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 7317 кв.м. Майнові права передаються строком на п`ять років з дня укладання цього договору. При цьому сам об`єкт нерухомого майна за цим договором у найм або у власність не передається. За змістом пункту 2.1. договору наймодавець передає права з метою забезпечення збереження предмета іпотеки - об`єкта нерухомого майна.

Пунктом 2.2. цього договору було визначено, що наймодавець (БП "Солідарність" у формі ТОВ) передає наймачу ТОВ "Освітня корпорація інформаційних технологій" майнові права з метою покладення на ТОВ "Освітня корпорація інформаційних технологій" обов`язків Власника об`єкта нерухомого майна. Вказане вище розтлумачено у п.14 цього договору "Тлумачення змісту договору та термінів", де визначено, що наймач користується об`єктом нерухомості - будівлею центру сімейного дозвілля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 7317 кв.м. відповідно до цільового призначення за відплатним договором найма майнових прав передбачений статтями 759-786 ЦК України.

22.09.2022 р. АТ «Укрексімбанк» набув право власності на об?єкт нерухомого майна як іпотекодержатель у відповідності до вимог закону України «Про іпотеку» та умов відповідного договору.

30.08.2023 між ОСОБА_1 (Новий кредитор) та ТОВ «Освітня корпорація інформаційних технологій» (Первісний кредитор) підписано і нотаріально посвідчено Договір відступлення права вимоги № 01/300823, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає у повному обсязі), а новий кредитор приймає (набуває у повному обсязі) належне первісному кредитору право вимоги, вказане у п.1.2, 1.3 цього Договору.

Згідно з п.1.2 цього Договору, під Правом вимоги у цьому Договорі Сторони розуміють обсяг майнових прав (права вимоги) Первісного кредитора витребувати (стягнути) у Боржника (Наймодавця та/або його Правонаступника) у власність предмет неустойки - об?єкт нерухомого майна, а саме будівлю центру сімейного дозвілля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літера А), загальною площею 7317 кв.м., яке виникло на підставі: пункту 9.7. та як наслідок невиконання Боржником (Наймодавцем) умов, передбачених п.6.2. Договору найму майнових прав (нова редакція) від 20.11.2015 року, посвідчений Данич О.Ф., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20.11.2015 року за реєстровим № 2162 (надалі - «Основний договір»), який був укладений між багатопрофільним підприємством «Солідарність» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - «Наймодавець») та товариством з обмеженою відповідальністю «Освітня корпорація інформаційних технологій» (надалі «Наймач»); статей 513, 514, 516, 517 та 519 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.1.3 Договору, право вимоги, вказане в п. 1.2., стосується об?єкта нерухомого майна та його складових частин.

Спір між АТ «Укрексімбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій" та Багатопрофільним підприємством "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про визнання недійсним (нікчемним) договору, застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та звільнення з приміщення будівлі перебував на вирішенні Господарського суду Харківської області (справа №922/856/23 (910/8719/22) та завершено ухваленням рішення від 08.08.2023, яке на момент вирішення питання про відкриття провадження у цій справі набрало законної сили.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (стаття 20 ЦПК України).

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до пунктів 1, 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

- справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18) зроблено висновок, що до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

У постанові Верховного Суду у справі № 641/5523/19, зазначено, що при вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.

Обґрунтовуючи подання цього позову до Оболонського районного суду міста Києва, позивач ОСОБА_1 посилається на висновки ухвали Господарського суду Харківської області від 08.07.2025 року у справі № 922/856/23 (756/11612/23).

Разом із тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 в жовтні 2023 року звернувся до суду з позовними вимогами до АТ «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: ТОВ «Освітня корпорація інформаційних технологій» ДП «Сетам», ТОВ «Фактор плюс», ТОВ «Драгон капітал інвестментс» про витребування та передання об`єкта нерухомого майна, визнання укладеним акту приймання-передачі та визнання права власності на майно.

Ухвалою від 25.04.2024 року у справі № 756/11612/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: ТОВ «Освітня корпорація інформаційних технологій» ДП «Сетам», ТОВ «Фактор плюс», ТОВ «Драгон капітал інвестментс» про витребування та передання об`єкта нерухомого майна, визнання укладеним акту приймання-передачі та визнання права власності на майно залишено без розгляду.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва у справі № 756/11612/23 від 28.11.2024 р. вирішено закрити провадження у справі за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Освітня корпорація інформаційних технологій», Багатопрофільне підприємство «Солідарність» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, про визнання відсутнім права вимоги та про визнання недійсним договору, роз`яснивши право звернення в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.07.2025 року у справі позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Освітня корпорація інформаційних технологій», Багатопрофільне підприємство «Солідарність» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, про визнання відсутнім права вимоги та про визнання недійсним договору вирішено закрити провадження. В ухвалі вказано, що позов банку про визнання відсутнім права вимоги за договором про відступлення права вимоги та визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 01/300823 від 30.08.2023 року не підлягає розгляду у господарському суді в межах справи про банкрутство БП "Солідарність" у формі ТОВ, оскільки такий позов знаходиться за межами виключної, предметної та суб`єктної юрисдикції суду, що розглядає справу про банкрутство БП «Солідарність» у формі ТОВ відповідно до приписів ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства. Суд в порядку вимог статті 231 ГПК України роз`яснив позивачу, що спір у цій справі підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за місцезнаходженням майна, що належить позивачу.

Як слідує з ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 23.12.2024 року, наприкінці 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із позовом, у якому просив: витребувати від відповідача неустойку, а саме об`єкт нерухомого майна - будівлю центру сімейного дозвілля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 7317 м.кв., реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 00; зобов`язати відповідача передати позивачу цей об`єкт та визнати укладеним акт його приймання-передачі у запропонованій позивачем редакції; визнати за позивачем право власності на цей об`єкт; визнати права наймача, встановлені у Договорі найму майнових прав (нова редакція) від 20.11.2015 та додатках до нього від 06.10.2016, 23.03.2017, 01.03.2022 за ОСОБА_1 визнати Договір найму майнових прав від 20.11.2015 та додаткові угоди до нього від 06.10.2016, 23.03.2017, 01.03.2022 дійсними і укладеними.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.12.2024 року позивачу відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. В ухвалі суд зазначив, що майбутній спір виник щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи, перехід права власності на майно, переданого в іпотеку, до відповідача відбувся у межах умов іпотечного договору, а тому всі спори, пов`язані з припиненням права власності відповідача, зокрема, шляхом звернення стягнення на нього як на предмет неустойки підлягають розгляду в порядку господарського судочинства за правилами ГПК України.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.04.2025 року ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23.12.2024 року залишено без змін. Зокрема, апеляційний суд зазначив: «при вирішенні питання до якої юрисдикції відноситься вирішення справи, суд спочатку повинен встановити вид правовідносин, а вже потім суб`єктний склад сторін правочинів. З матеріалів справи вбачається, що спір виник щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язань, що виникли між юридичними особами в процесі здійснення господарської діяльності. Наступне введення до таких правовідносин в порядку відступлення права вимоги фізичної особи жодним чином не змінює ні характер первісних правочинів, ні суті правочинів, укладених на їх забезпечення, як і характеру правовідносин (в даному випадку господарських), що виникли на їх підставі. На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що вказана справ не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2025 року у справі № 910/4405/25 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Державний експортно-імпортний банк» про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, зобов`язання вчинити дії, визнання права наймача у договорі, визнання договору найму майнових прав та додаткових угод дійсними і укладеними, вирішено відмовити позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору і зменшення судового збору, та повернуто позовну заяву.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2025 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.05.2025 року залишено без змін.

Отже, на переконання суду, у цій справі спір виник з приводу нерухомого майна комерційного призначення, що є предметом забезпечення виконання зобов`язань, що виникли між юридичними особами в процесі здійснення господарської діяльності. Однією з підстав позову є правочин, вчинений у сфері господарської діяльності - договір найму майнових прав, укладений між суб`єктами господарювання, та похідний від нього договір відступлення прав вимоги на користь ОСОБА_1 . Введення до таких правовідносин в порядку відступлення права вимоги - фізичної особи, жодним чином не змінює ні характер первісних правочинів, ні суті правочинів, укладених на їх забезпечення, як і характеру правовідносин (в даному випадку господарських), що виникли на їх підставі (див. постанову Київського апеляційного суду від 03.04.2025 року).

Суд відхиляє посилання позивача на ухвалу Господарського суду Харківської області від 08.07.2025 року, оскільки така ухвала постановлена в межах справи про банкрутство і стосувалась позову банку. Крім того, висновки такої ухвали не скасовують позиції щодо характеру спірних правовідносин, викладеної у постанові Київського апеляційного суду від 03.04.2025 року.

Зміна позивачем формулювання позовних вимог не змінює сутності спірних правовідносин сторін, які за своїм змістом є господарськими.

Також, суд звертає увагу, що позивач вже звертався до Господарського суду міста Києва із позовом про захист свої прав у цих правовідносинах, і господарським судом не було зроблено висновку про те, що справа не належить до юрисдикції господарського суду. Водночас, позивач не сплатив судовий збір, і тому позов було йому повернуто.

Таким чином, правовідносини у цій справі є господарськими, справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Освітня корпорація інформаційних технологій», багатопрофільне підприємство «Солідарність» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, про визнання укладеним акту прийому-передачі нерухомого майна, усунення перешкод у користуванні і володінні нерухомим майном.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Суддя Є.В. Діденко