Провадження № 2/686/125/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: представника позивача Стороженко Ю.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Гранд-Палас» до ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «Гранд Палас» про витребування майна, -

В С Т А Н О В И В:

Житлово-будівельний кооператив «Гранд-Палас» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «Гранд Палас» про витребування майна. Просить витребувати в ОСОБА_2 на користь ЖБК «Гранд-Палас» квартиру АДРЕСА_1 .

На обгрунтування свого позову вказав, що згідно статуту Житлово-будівельного кооперативу «Гранд-Палас» метою створення кооперативу є спільна діяльність з будівництва багатоквартирного житлового будинку по

АДРЕСА_2 з метою поліпшення житлових умов членів кооперативу.

Так, для досягнення цієї мети 25.04.2013 р. між позивачем та ТОВ «Гранд- Палас» було укладено договір спільної діяльності, за умовами якого, сторони зобов`язуються об`єднати свої вклади та без створення юридичної особи спільно діяти у будівництві першої черги багатоквартирного житлового будинку з вбудованими та прибудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_2 , для досягнення спільної господарської мети - будівництва та ведення в експлуатацію об`єкту (п. 2.1 Договору). Згідно п. 3.4. вказаного договору, позивач здійснює вклад у вигляді грошових коштів, в тому числі залучених від третіх осіб, трудової участі, майна та веденням спільних справ учасників договору.

Таким чином, замовником будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими та прибудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_2 являлось ТОВ «Гранд-Палас», при цьому обов`язок із залучення коштів від фізичних осіб для будівництва будинку та подальшого розподілу квартир і нежитлових приміщень за покупцями покладався на позивача.

10.04.2017р. перша черга багатоквартирного житлового будинку з вбудованими та прибудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_2 була прийнята до експлуатації, що підтверджується декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності №ХМ66.

З цього часу, усі члени житлово-будівельного кооперативу «Гранд- Палас», які сплатили пайові внески за квартири, почали оформлення документів про право власності на їх нерухоме майно.

Згодом, після проведення інвентаризації об`єктів нерухомого майна, які були передані покупцям, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №327307931 від 20.03.2023р. стало відомо, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_2 .

Однак, згідно звіту про фактичні результати від 23.03.2023р., виконаного приватною аудиторською фірмою «Експрес-Аудит» ніяких оплат від ОСОБА_2 на поточний банківський рахунок позивача не надходило. При цьому, голова ЖБК «Гранд-Палас» Бевза Г.С. стверджує, що жодних документів (договорів, актів, довідок, витягів) на ім`я ОСОБА_2 не видала та з ним не підписувала.

Листом №04-11/429 від 04.04.2023р. Управління з питань реєстрації Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Хмельницької міської ради надало належним чином завірені копії документів, на підставі яких було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , зокрема це довідка №63 від 28.10.2017р. та витяг зі списку членів ЖБК «Гранд-Палас», які мають право на отримання приміщень (квартир) в житловому будинку по АДРЕСА_2 №63 від 28.10.2017р.

Проте, голова ЖБК «Гранд-Палас» Бевза Г.С. заперечує факт видачі та підписання таких документів, а отже вони є недійсними.

20.03.2023р. позивачем було направлено запит відповідачеві з проханням надати оригінали документів, на підставі яких він оформив право власності на спірну квартиру, а також копії квитанцій чи інших документів, які б підтверджували факт оплати за квартиру, однак такі запити залишились без відповіді.

Оскільки голова ЖБК «Гранд-Палас» Бевза Галина Сидорівна не підписувала документів, які посвідчують відчуження квартири АДРЕСА_1 , то такі документи є неукладеними (недійсними), а відтак таке нерухоме майно вибуло поза волею його власника та має бути повернутим.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Також, вказав, що оскільки відповідач не надав витребовуваних судом оригіналів документів, просить визнати обставину, для якої витребовувався доказ .

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Крім того, заявила клопотання про застосування строку позовнаї давності до спірних правовідносин.

Представник ТОВ «Гранд Палас», залучене судом в якості третьої особи, в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву в якій вказав, що в ТОВ «Гранд Палас» відсутні будь-які договори з приводу купівлі продажу квартир в житловому комплексі Гранд Палас, в тому числі і з ОСОБА_3 . Згідно даних бухгалтерського обліку з початку створення товариства і до сьогоднішнього часу також відсутні відомості, які б підтверджували, що ОСОБА_2 сплачував будь-які кошти на банківський рахунок ТОВ «Гранд Палас». У разі виникнення додаткових питань, пропонує ОСОБА_3 надати оригінал попереднього догвору №30/65 від 26.06.2012 року та доказів оплати по ньому (квитанцій, чеків, прибуткових ордерів тощо) для об`єктивного з`ясування всіх обставин та вирішення спірних моментів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 29.09.2023 року Житлово-будівельний кооператив «Гранд-Палас» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «Гранд Палас» про витребування майна. Просить витребувати в ОСОБА_2 на користь ЖБК «Гранд-Палас» квартиру АДРЕСА_1 .

На обґрунтування свого позову вказав, що голова ЖБК «Гранд Палас» Бевза Г.С. заперечує факт видачі та підписання документів (довідки №63 ввід 28.10.2017 року та витяг зі списку членів ЖБК «Гранд Палас», які мають право на отримання приміщень (квартир) в житловому будинку по АДРЕСА_2 63 від 28.10.2017 р), а отже вони є недійсними.

Згідно статуту Житлово-будівельного кооперативу «Гранд-Палас» метою створення кооперативу є спільна діяльність з будівництва багатоквартирного житлового будинку по

АДРЕСА_2 з метою поліпшення житлових умов членів кооперативу.

25.04.2013 р. між ЖБК «Гранд-Палас» та ТОВ «Гранд- Палас» було укладено договір спільної діяльності, за умовами якого, сторони зобов`язуються об`єднати свої вклади та без створення юридичної особи спільно діяти у будівництві першої черги багатоквартирного житлового будинку з вбудованими та прибудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_2 , для досягнення ( спільної господарської мети - будівництва та ведення в експлуатацію об`єкту ( (п. 2.1 Договору).

Згідно п. 3.4. вказаного договору, позивач здійснює вклад у вигляді грошових коштів, в тому числі залучених від третіх осіб, трудової участі, майна та веденням спільних справ учасників договору.

Відповідно до п.п. 8.1, 8.2, 8.2.1, 8.2.2 вказаного договору: результатом спільної діляності сторін за цим договором є закінчення будівництва та введення стороною 1 об`єкта в експлуатацію. Після проведеннян первинної перевірки технічної інвентаризації об`єкту та введення об`єкту в експлуатацію сторони, будуть володіти такими частками, а саме: часткою Сторони 1 (ТОВ «Гранд Палас») є 10%, що визначається в грошовому еквіваленті від суми реалізованої площі. Часткою Сторони 2 ( ЖБК «Гранд Палас» - є 100% загальної площі Об`єкту.

10.04.2017р. перша черга багатоквартирного житлового будинку з вбудованими та прибудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_2 була прийнята до експлуатації, що підтверджується декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності №ХМ66.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №327307931 від 20.03.2023р. квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_2 (дата, час державної реєстрації 07.11.2017; документи, подані для державної реєстрації: витяг зі списку членів №63, виданий 28.10.2017, довідка №63, видана 28.10.2017 року ЖБК «Гранд-Палас»).

Згідно звіту про фактичні результати від 23.03.2023р., виконаного приватною аудиторською фірмою «Експрес-Аудит» ніяких оплат від ОСОБА_2 на поточний банківський рахунок позивача не надходило.

Відповідно до нотаріально засвідченої заяви свідка від 26.09.2024 року - голова ЖБК «Гранд-Палас» Бевза Г.С. стверджує, що вона з 05.04.2013 року по даний час займає посаду голови ЖБК «Гранд Палас».. За час перебування на посаді голови ЖБК «Гранд-Палас» жодних договорів із громадянином ОСОБА_2 не укладала, заяв про прийняття його в члени кооперативу не отримувала, за рішення щодо прийняття його в члени кооперативу, укладення із ним будь-яких договорів чи надання йому будь-якого нерухомого майна не голосувала. Також повідомляє, що особисто з ОСОБА_4 не знайома. Коштів від нього в будть-якій формі ніколи не отримувала. Про те, що він оформив право власності на квартиру АДРЕСА_1 дізналась випадково від мешканців цього будинку.

Відповідно до пояснення представник ТОВ «Гранд Палас» - у ТОВ «Гранд Палас» відсутні будь-які договори з приводу купівлі продажу квартир в житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в тому числі і з ОСОБА_3 . Згідно даних бухгалтерського обліку з початку створення товариства і до сьогоднішнього часу також відсутні відомості, які б підтверджували, що ОСОБА_2 сплачував будь-які кошти на банківський рахунок ТОВ «Гранд Палас».

Листом №04-11/429 від 04.04.2023р. управління з питань реєстрації Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Хмельницької міської ради надало належним чином завірені копії документів, на підставі яких було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , зокрема це довідка №63 від 28.10.2017р. та витяг зі списку членів ЖБК «Гранд-Палас», які мають право на отримання приміщень (квартир) в житловому будинку по АДРЕСА_2 №63 від 28.10.2017р.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2023 року витребувано у ОСОБА_2 оригінали довідки №63 від 28.10.2017 року та витягу зі списку членів ЖБК «Гранд-Палас», які мають право на отримання приміщень (квартир) в житловому будинку по АДРЕСА_2 №63 від 28.10.2017 року.

ОСОБА_2 отримавши ухвалу суду витребовуваних документів до суду не надав, поважних причин не надання доказів не повідомив.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2024 року по справі призначено почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено запитання: чи виконано підпис в графі « ОСОБА_5 » на довідці №63 від 28.10.2017 року ОСОБА_5 чи іншою особою; чи відповідає відтиск печатки, яка належить ЖБК «Гранд Палас» відтиску печатки, яка міститься на довідці №63 від 28.10.2017 року; чи виконано підпис в графі « ОСОБА_5 » на витягу зі списку членів ЖБК «Гранд Палас», які мають право на отримання приміщень (квартир) в житловому будинку по АДРЕСА_2 №63 від 28.10.2017 року ОСОБА_5 чи іншою особою; чи відповідає відтиск печатки, яка належить ЖБК «Гранд Палас» відтиску печатки, яка міститься на витягу зі списку членів ЖБК «Гранд Палас», які мають право на отримання приміщень (квартир) в житловому будинку по АДРЕСА_2 №63 від 28.10.2017 року. Зобов`язано ОСОБА_2 до 19 грудня 2024 року надати до суду оригінали довідки №63 від 28.10.2017 року та витягу зі списку членів ЖБК «Гранд-Палас», які мають право на отримання приміщень (квартир) в житловому будинку по АДРЕСА_2 №63 від 28.10.2017 року.

ОСОБА_2 отримавши ухвалу суду витребовуваних документів до суду не надав, поважних причин не надання доказів не повідомив.

01 травня 2025 року на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи по цивільній справі №686/25901/23, оскільки у копіях документів не можливо в повній мірі встановити усі ідентифікаційні та діагностичні ознаки об`єктів дослідження. Також при попередньому вивчені наданих матеріалів було встановлено, що надані на експертизу копії документів мають низьку якість, в зв`язку з чим об`єкти дослідження можуть бути визнані непридатними для проведення порівняльного дослідження.

Відповідно до статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 16.06.2020р. у справі № 145/2047/16-ц констатувала: «що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. У справі, що розглядається, позивач звернувся з вимогою про визнання недійсними договорів оренди, посилаюсь на те, що ці договори не підписував, умови їх не погоджував, тож відповідач безпідставно відмовляє в поверненні використовуваних земельних ділянок позивачу як власнику цих земельних ділянок, покликаючись до умов договорів, підписаних невстановленою особою замість позивача. Суди попередніх інстанцій повно та достеменно встановили обставини справи, за якими спірні договори позивач не підписував та, відповідно, з істотних умов цих договорів не погоджував. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві та в додаткових поясненнях, а також заперечення відповідача, позивач у цій справі наполягає на поверненні йому земельних ділянок, вважаючи, що ці ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (див. також постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97)). Тому у позові слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, а не з підстав застосування наслідків пропуску позовної давності, позаяк суд розглядає питання про застосування позовної давності лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 69-73, 137-139), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 65-66)). Відмова у задоволенні позову через обрання неефективного (неналежного) способу захисту не позбавляє позивача права заявити негаторний позов про повернення земельної ділянки».

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування

Ч.ч. 1, 10 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідач на спростування позовних вимог ЖБК «Гранд-Палас» надав до суду копію попереднього договору №30/65 від 06.06.2012 року укладеного між ТОВ «Гранд Палас» та ОСОБА_2 відповідно до якого: за цим попереднім договором Сторона-1 зобов`язується набути у власність та протягом 14 днів після цього оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 або до моменту здачі будинку в експлуатацію Сторона -1 зобов`язується у строк погоджених сторонами додаткового оформити договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, а Сторона -2 зобов`язується внести гарантійний внесок у сумі встановленій у п.2.1.5 даного Договору, стосовно якої Сторона -1 зобов`язується укласти зі Стороною- 2 Договір купівлі-продажу квартири або договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру (далі Осеновний договір) на умовах і в порядку, встановлених цим договором.

П.п. 2.13-2.1.5 договору передбачено, що остаточна вартість гарантійного внеску буде вираховуватися, після отримання Стороною -1 правовстановлюючого документа свідоцтва про право власност на нерухоме майно, в якому зазначатиметься загальна площа квартири. Вартість одного квадратного метра у квартирі зазначеній у п.2.1.1 даного договору становить 7000 грн. ( в тому числі ПДВ). Загальна сума гарантійного внеску становить 381500 грн, у тому числі ПДВ 63583,55 грн. і буде сплачена стороною -2 повністю до підписання основного договору, що підтверджуватиметься відповідними фінансовими документами. П.4.4 вказаного договору передбачено, що право власності на квартиру АДРЕСА_4 залишається за стороною 1.

Однак до суду відповідачем не надано доказів тому, що між ним, третьою особою чи позивачем було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Також не надано доказів про проведення оплати вартості спірної квартири, не надано доказів стосовно укладення основного договору.

Крім того, суд враховує, що попередній договір ОСОБА_2 було укладено стосовно набуття у власність квартири АДРЕСА_3 , а не квартири АДРЕСА_1 . Доказів тому, що відбулася зміна нумерації квартири до суду не надано, клопотань представником відповідача про витребування такої інформації до суду не заявлялося.

Відповідно до звіту про фактичні результати приватної аудиторської фірми «Експрес-Аудит» від 23.03.2023 року: ніяких оплат від ОСОБА_2 на поточний рахунок ЖБК «Гранд Палас» не надходило (перевірено фактичні надходження на поточний рахунок ЖБК від фізичної особи ОСОБА_2 за період з 25.04.2013 року по 23.03.2023 року).

Відповідачем доказів на спростування вказаного звіту не направлялось, клопотань про витребування доказів про надходження коштів від ОСОБА_2 на рахунок ЖБК «Гранд Палас» чи ТОВ «Гранд Палас» за придбання квартири АДРЕСА_5 до суду не заявлялось.

Враховуючи вищевикладене, а також вимоги ч. 10 ст. 84 ЦПК України, суд вважає, що слід визнати обставину, що ОСОБА_5 не підписувала документів, які посвідчують відчуження квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_2 , а саме: довідки №63 від 28.10.2017 року та витягу зі списку членів ЖБК «Гранд-Палас», які мають право на отримання приміщень (квартир) в житловому будинку по АДРЕСА_2 №63 від 28.10.2017 року.

Ст. 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч. 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

П.п. 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану

Враховуючи, що ЖБК «Гранд-Палас» звернулося до суду з позовом про витребування в ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 07.22.2017 року, суд вважає, що клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд вважає, що слід витребувати в ОСОБА_2 на користь ЖБК «Гранд-Палас» квартиру

АДРЕСА_1 , оскільки правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2684 гривні 00 копійок .

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 84, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 202, 203, 205, 207, 215, 257, 261, 267, 387 ЦК України, П.п. 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Витребувати в ОСОБА_2 на користь ЖБК «Гранд-Палас» квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ЖБК «Гранд-Палас» 2684 гривні сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: Житлово-будівельний кооператив «Гранд-Палас», адреса 29000, м. Хмельницький, вул.. Свободи, 14, ;

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_7 ;

Третя особа ТОВ «Гранд Палас», м. Хмельницький вул.. Свободи, 14 .

Повний текст рішення складено 05.08.2025 року.

Суддя: