Справа №461/3028/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю:

секретаря судового засідання Александрович М.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 їй було завдано легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого вона перенесла сильний стрес, в неї піднявся тиск та погіршилось здоров`я. Позивач була змушена звертатися до лікарів та купувати ліки. Крім цього, позивач стверджує, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення їй спричинено моральну шкоду, які обгрунтовує фізичним болем та стражданнями, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Тому просить стягнути з відповідача з урахуванням зменшених позовних вимог 2341,38 грн. матеріальної шкоди та моральної шкоди 10000 грн.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28.04.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

04.06.2025 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що факт купівлі позивачем ліків без відповідних доказів, що такі використовувалися для лікування синця, не може бути єдиною підставою для їх відшкодування. Крім того, на думку відповідача, не всі придбані медикаменти позивачем мають відношення до лікування легких тілесних ушкоджень. Також відповідач вказує на недоведеність позивачем належними доказами наявності та розміру моральної шкоди. Тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

12.06.2025 року на адресу суду подано відповідь на відзив, до якого позивачем долучено копії медичних документів, в яких відображено консультації лікарів та призначені ліки. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги з урахуванням зменшених позовних вимог.

Позивач у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено наступне. Вироком Галицького районного суду м. Львова від 09.02.2023 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України та ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_3 звільнено від призначеного покарання повністю у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 2435,58 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

В решті вимог цивільного позову відмовлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме диск DVD-R, із записами події, що відбулась 08.01.2021 у квартирі АДРЕСА_3 залишено в матеріалах справи 461/3028/21.

Ухвалою Львівського апеляційного суду 07.08.2024 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 09 лютого 2023 року щодо ОСОБА_3 , засудженої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10.04.2025 року ухвалу Львівського апеляційного суду від 07 серпня 2024 року та у порядку ч. 2 ст. 433 КПК вирок Галицького районного суду м. Львова від 09 лютого 2023 року в частині цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди скасувано і призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

У решті вирок Галицького районного суду м. Львова від 09 лютого 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 07 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_3 залишено без зміни.

Як вбачається з вироку Галицького районного суду м. Львова від 09.02.2023 року, 08 січня 2021 року, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у своїй квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, в ході конфлікту з ОСОБА_1 , схопила останню руками за її руки, чим заподіяла синці на тильній поверхні правої кисті, біля основи 2-го пальця, на передній поверхні лівого передпліччя, в нижній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; після чого схопила ОСОБА_1 за праве передпліччя та правий ліктьовий суглоб та потягнула на себе, чим заподіяла підшкірні гематоми правого передпліччя, забій, розтяг зв`язок правого ліктьового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також нанесла удар рукою в праве передпліччя ОСОБА_1 , чим заподіяла синець на правому плечі, по зовнішній поверхні в нижній третині, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Потерпілою у кримінальному провадженні було визнано ОСОБА_1 .

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

З долучених позивачем до матеріалів справи копій квитанцій судом встановлено, що позивачем було здійснено такі витрати на придбання ліків: 203,98 грн. бревелак (копія квитанції № 207779); 37,52 грн. фолієва кислота (копія квитанції № 208827); 168,99 грн. анксіомедин (копія квитанції № 208919); 135,99 грн. сономедин (копія квитанції № 208925); 61,98 грн. декамевит (копія квитанції № 208928); 92,99 грн. клофан (копія квитанції № 208926); 460,98 грн. ріхтер ферробіо (копія квитанції № 207776); 35,00 грн. питна вода 17 грн. та гематоген 18 грн. (копія квитанції № 27111); 51,50 грн. печиво (копія квитанції № 27152); 702,99 грн. гамалате b-6 (копія квитанції № 208920); 203,98 грн. бревелак (копія квитанції № 207780); 152,98 грн. орципол (копія квитанції № 207777); 25,50 грн. фуцис (копія квитанції № 207778); 101,19 грн. клофан 92,99 грн. та білий шоколад 7,70 грн.

При цьому, суд зазначає, що витрати ОСОБА_1 на питну воду, гематоген, печиво, білий шоколад не пов`язані із заподіянням останній шкоди протиправними діями ОСОБА_3 .

Крім того, відповідно до висновку експерта № 65 від 19.01.2021 року відсутні підстави стверджувати про причинно-наслідковий зв`язок лікування у січні 2021 року ОСОБА_1 у гінекологічному відділенні КНП «3-а МКЛ» м. Львова із отриманням тілесних ушкоджень 08.01.2021 року.

Зважаючи на викладене, позивачем не доведено, що понесені матеріальні витрати в частині оплати ліків «Орципол» та «Фуцис» мають відношення до лікування отриманих внаслідок кримінального правопорушення легких тілесних ушкоджень.

За таких обставин, суд вважає, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, позивачу завдана матеріальна шкода у розмірі 2170,59 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, зазначених у пункті 3 Постанови Пленуму від 31 березня 1995 року № 4 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, від 27 лютого 2009 року № 1, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Встановлено, що внаслідок вчинення протиправних дій ОСОБА_3 позивачу було заподіяно легкі тілесні ушкодження. Суд бере до уваги доводи позивача, відповідно до яких внаслідок протиправних дій останній було завдано фізичного болю та душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Позивачем було перенесено лікування, пережитий стрес дав ускладнення на здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди. Суд вважає, що розмір моральної шкоди в розмірі 5000 грн. буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, як вбачається з відповіді Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові ЗМУ МЮ, на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 76169173 з примусового виконання виконавчого листа № 461/3028/21 виданого 10.09.2024 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. В межах вказаного виконавчого провадження проводиться стягнення з пенсії боржника, станом на 21.07.2025 р. стягнено 5018,00 грн., з яких 4317,28 грн. перераховано на рахунки стягувача, 431,72 грн. як виконавчий збір та 469,00 грн. як витрати виконавчого провадження. Залишок заборгованості становить 682,72 грн., залишок виконавчого збору - 68.28 грн. Додатково повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 76169057 з примусового виконання виконавчого листа № 461/3028/21 виданого 10.09.2024 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 2435,58 грн. В межах вказаного виконавчого провадження стягнено 2435,58 грн. заборгованості, 243,55 грн. виконавчого збору та 469,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій. 16.04.2025 року державним виконавцем, керуючись вимогами п.9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про завершення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1-9 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поворот виконання є способом захисту майнових прав відповідача і полягає у поверненні стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим рішенням. Настання повороту виконання можливе у разі:одержання позивачем (стягувачем) майна або грошових сум у порядку виконання рішення суду; скасування такого рішення і закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, або відмова у задоволенні позову чи заміна рішення шляхом задоволення позову в меншому розмірі, або скасування рішення з поверненням справи на новий розгляд, при якому позовні вимоги у меншому розмірі чи має місце відмову у їх задоволенні.

У зазначених випадках, ухвалюючи рішення, суд має зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставне стягнене з нього за скасованим рішенням.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року №3-рп/2011 поворот виконання рішення це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено у меншому розмірі, зокрема до стягнення підлягає завдана матеріальна шкода у розмірі 2170,59 грн., зважаючи на те, що на виконання вироку Галицького районного суду м. Львова від 09.02.2023 року стягувач отримав від боржника 2435,58 грн., суд приходить до висновку, що сплачена сума - 264,99 грн. підлягає поверненню боржнику в порядку повороту виконання зазначеного вироку суду.

Окрім цього, з урахуванням того, що з відповідача вже було стягнуто 4317,28 грн. в межах виконавчого провадження № 76169173 на користь позивача моральної шкоди, суд вважає за необхідним стягнути з ОСОБА_3 решту завданої моральної шкоди в розмірі 682,72 грн. в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 259, 351 - 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 2170,59 грн.завданої матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Вважати виконаним обов`язок ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у частині стягнення з неї на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) завданої матеріальної шкоди в розмірі 2170,59 грн.

Допустити поворот виконання вироку Галицького районного суду м. Львова від 09.02.23 р. в частині цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 у справі №461/3028/21 шляхом стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 264,99 грн. за завдану матеріальну шкоду.

Вважати виконаним обов`язок ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у частині стягнення на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) завданої моральної шкоди в розмірі 4317,28 грн., а решта завданої моральної шкоди в розмірі 682,72 грн. підлягає стягненню в загальному порядку.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки безпосередньодо Львівського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 01.08.2025 р.

Суддя В.Є. Радченко