Справа №516/172/25
Провадження №2/516/124/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області

у складі: судді Под`ячевої І.Д.

при секретарі Прущак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника МКП «Одеська Теплоелектроцентраль №2» про закриття провадження у справі за позовом МКП «Одеська Теплоелектроцентраль №2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

МКП «Одеська Теплоелектроцентраль №2» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування у розмірі 7455 грн. 61 коп..

Провадження у справі відкрито і справа призначена до судового розгляду.

07 липня 2025 року від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та одночасно просив повернути з державного бюджету позивачу судовий збір в сумі 1514 грн. та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1514 грн. і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн..

Представник позивача в судовому засіданні 08 липня 2025 року клопотання про закриття провадження у справі підтримав та просив його задовольнити, одночасно просив вирішити питання щодо судових витрат.

Суд після отримання клопотання про закриття провадження у справі двічі повідомляв відповідача про дату та час судового засідання, з метою отримання відзиву щодо вирішення питання про стягнення судових витрат.

Однак, відповідач до суду не з`явилась, із будь-якими заявами до суду не зверталась.

31 липня 2025 року сторони до суду не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду питання щодо закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. (Постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Так, в заяві про закриття провадження у справі представником позивача зазначено, що станом на 07 липня 2025 року відповідачем здійснено оплату заборгованості по комунальним платежам, тобто станом на липень 2025 року у відповідача відсутній борг перед позивачем.

За таких даних, станом на момент розгляду справи по суті відсутній предмет спору, тобто відсутня заборгованість з оплати послуги з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування у розмірі 7455 грн. 61 коп..

Представником в клопотанні зазначено, що наслідки закриття провадження по справі, які передбаченні ст. 256 ЦПК України позивачу відомі.

Таким чином, клопотання представника позивача про закриття провадження у справі є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Одночасно представником позивача заявлено клопотання про вирішення питання розподілу судових витрат.

Так, судом встановлено, що відповідно до квитанції товариство під час звернення до суду сплатило судовий збір у розмірі 3028 грн., а оскільки закриття провадження у справі відбулось у зв`язку із фактичним визнанням відповідачем позову та задоволенням вимог позивача, обов`язок щодо сплати судового збору на користь позивача також покладається на відповідача.

Щодо витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представник позивача звернулась до суду із заявою про вирішення питання про стягнення судових витрат із відповідача, при цьому в підтвердження витрат до суду надано, ордер від 30 червня 2025 року, договір про надання правничої допомоги від 31 січня 2025 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 14 квітня 2025 року. При цьому в акті приймання-передачі наданих послуг зазначено, що винагорода за надання правової допомоги в рамках підготовки та подачі до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 складає 2000 грн..

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися під час розгляду справи по суті сторона у справі (відповідач) не заявляв про розмір витрат та не висловлював вимогу про необхідність їх стягнення зі сторони позивача у разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідачем заборгованість перед позивачем погашена відразу після отримання копії позовної заяви, тобто вимоги позивача задоволенні в повному обсязі, фактично відповідачем визнано позов, а тому позивач має право на відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідач клопотання позивача про закриття провадження у справі та вирішення питання щодо судових витрат отримала, тобто обізнана щодо вимоги про стягнення судових витрат, однак із будь-якими заявами до суду не зверталась.

Суд з власної ініціативи зменшувати розмір судових витрат не має права, а тому клопотання представника позивача про стягнення судових витрат із відповідача підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 141, 142, 158, 206, 255-261, 268, 353, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника МКП «Одеська Теплоелектроцентраль №2» про закриття провадження у справі за позовом МКП «Одеська Теплоелектроцентраль №2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом МКП «Одеська Теплоелектроцентраль №2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь МКП «Одеська Теплоелектроцентраль №2» судовий збір у розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн..

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І. Д. Под`ячева