ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м.Суми

Справа №574/900/15-ц

Номер провадження 22-ц/816/746/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

у присутності:

заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Цукановим Валерієм Валерійовичем,

на рішення Буринського районного суду Сумської області від 26 серпня 2015 року у складі судді Комлевої В.С., ухваленого в м. Буринь,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Буринської міської ради Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Буринської міської ради Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Буринь Сумської області помер ОСОБА_4 і після його смерті залишилось спадкове майно, в склад якого входить земельна ділянка площею 3,4023 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Буринської міської ради Сумської області і на яке спадкодавець залишив заповіт на його ім`я. Так як державний акт на право власності на землю втрачено, він не може оформити спадщину на своє ім`я, тому просить визнати за ним право власності на цю земельну ділянку.

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 26 серпня 2015 року визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 3,4023 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0355, що розташована на території Буринської міської ради Сумської області, вартістю 87269 (вісімдесят сім тисяч двісті шістдесят дев`ять) гривень 02 копійки, яка розташована на території Буринської міської ради Буринського району Сумської області що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Буринь Сумської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №680834 виданого на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 18 липня 2002 року №157 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9367.

Особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Цуканова В.В., будучи незгодною із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив матеріали спадкової справи, після смерті ОСОБА_4 , який доводився дідом ОСОБА_1 . Зазначає, що 06 липня 2012 року ОСОБА_4 складено заповіт, за яким все своє майно він заповів ОСОБА_1 , тобто відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України, заповіт, складений 11 травня 2012 року на користь ОСОБА_3 , був скасований.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті діда ОСОБА_4 , а рішенням Буринського районного суду Сумської області від 08 листопада 20174 року, яке набрало законної сили, визнано за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , зокрема і на земельну ділянку розміром 3,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на праві власності, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №680834 від 26 серпня 2002 року.

Сторонами, у встановленому апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Буринь Сумської області помер ОСОБА_4 , місцем проживання якого було місто Буринь (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до складу якого уходить і земельна ділянка площею 3,4023 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Буринської міської ради Сумської області (а.с. 9) .

11 травня 2012 року ОСОБА_4 складено заповіт, за яким земельну ділянку площею 3,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Буринської міської ради Сумської області, він заповів ОСОБА_3 (а.с. 7).

24 березня 2015 року приватним нотаріусом Анохіним О.В. заведено спадкову справу №56/2015, спадкодавець ОСОБА_4 (а.с. 17).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 являється спадкоємцем за заповітом на майно після смерті ОСОБА_4 , прийняв в установленому законом порядку спадщину, суд вважав, що він має право власності на зазначене майно.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, суд першої інстанції не визначився з колом та правами спадкоємців на майно померлого ОСОБА_4 , що призвело до неправильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.ст. 1218, 1261 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

За змістом ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У листі 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, не дослідив матеріли спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , і не з`ясував коло спадкоємців, що залишилися після його смерті.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не брала участі у суді першої інстанції, в тому колегія суддів вважає, що є підстави для врахування долучених до апеляційної скарги доказів, з яких вбачається наступне.

06 липня 2012 року ОСОБА_4 складено заповіт, за яким він все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належало б йому на день смерті і на що б він мав право, він заповів ОСОБА_1 (а.с. 49, на звороті).

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 08 листопада 2017 року у справі №574/648/17, що набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано за нею в порядку спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її діда ОСОБА_4 , право власності на: земельну ділянку розміром 3,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Буринської міської ради Сумської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Р2 №680834 від 26 серпня 2002 року; на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 51-52).

Зі змісту рішення слідує, що при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, судом були досліджені матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , та встановлено, що ОСОБА_1 як єдиний спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Тобто, зважаючи на викладене, у ОСОБА_3 спір з приводу земельної ділянки, яка належала на праві власності спадкодавцю ОСОБА_4 , виник саме з ОСОБА_1 , а не з Буринською міською радою, як помилково вважав позивач.

Сторонами в цивільному процесі, згідно зі ст. 48 ЦПК України, є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно положень цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Відповідно, неналежний відповідач - особа, яка була притягнута позивачем та щодо якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом.

З роз`яснень, наданих у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 слідує, що відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці за законом і за заповітом, а при їх відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи те, що у спір з Буринською міською радою Сумської області відсутній, а спадкоємець ОСОБА_4 ОСОБА_1 до участі у справі, як відповідач не була залучена, у відповідності до пунктів 1) та 4) ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду належить скасувати з ухваленням нового рішення провідмову в задоволенні позовних вимог.

Відмова у задоволенні позовних вимог з зазначених підстав не позбавляє позивача права ще раз звернутися до суду із своїми вимогами, але вже до належного відповідача, яким буде спадкоємець померлого ОСОБА_4 ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1309 грн 04 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Цукановим Валерієм Валерійовичем, задовольнити частково.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 26 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Буринської міської ради Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1309 гривень 04 копійки за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 6 серпня 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов