Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1319/25
Провадження № 2-о/542/87/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису стосовно кривдника,

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2025 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , заявниця), заінтересована особа: ОСОБА_2 (надалі також ОСОБА_2 , заінтересована особа), в якій заявниця просила:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися до ОСОБА_1 на відстань не ближче 20 метрів від місця її проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто і через третіх осіб їх розшукувати, якщо ОСОБА_1 за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися із нею.

Ухвалою Новосанжарського районного суду від 28 липня 2025 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , вирішено розглядати цивільну справу в порядку окремого провадження (а.с. 18).

В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що 13 жовтня 2020 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 . Відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 липня 2025 року шлюб розірвано.

Вказала, що із вересня 2024 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, що сім`я розпалалась у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 вживає наркотичні засоби, систематично влаштовує сварки, ображає, погрожує фізичною розправою, вчиняючи насильство психологічного характеру. Зазначила, що незважаючи на те, що шлюб припинено, кривдник продовжує проживати без реєстрації в її домоволодінні.

ОСОБА_1 вказала, що неодноразово зверталась до Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській оплаті із заявами про вчинення насильства щодо неї.

За наслідками її звернень ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності Новосанжарським районний судом Полтавської області за частинами 1-3 статті 173-2 КУпАП відповідно до постанов від 05.11.2024 (справа № 542/2037/24), 12.06.2025 (справа № 542/1049/25), 19.06.2025 (справа № 542/1099/25), 24.06.2025 (справа № 542/1127/25).

Крім того, працівниками поліції 09.06.2025 складений тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника строком на 5 діб, який ОСОБА_2 не виконав та 10.06.2025 повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_1 .

Вказані обставини сприяли тому, що заявниця опинилась у складних життєвих обставинах, зокрема, вона відчуває постійний страх, не може спокійно спати та перебувати за місцем свого проживання, оскільки ОСОБА_2 постійно залякує її та погрожує фізичною розправою.

З метою запобігання продовження чи повторного вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 відносно заявниці, з метою недопущення настання тяжких наслідків, заявниця звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника - ОСОБА_2 .

Заявниця в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

31 липня 2025 року надала до суду заяву, в якій просила провести судове засідання без її участі та задовольнити її заяву (а.с. 23).

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 20, 22), клопотань про відкладення судового засідання не надсилав про причини неявки не повідомляв.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідно до довідки від 24 березня 2016 року № 1620-535 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

13 жовтня 2020 року у Новосанжарському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис № 40 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2024 року суд визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 щодо подій, які мали місце 29 жовтня 2024 року об 11 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_1 , під час яких гр. ОСОБА_2 умисно висловлював погрози та нецензурну лайку відносно своєї дружини ОСОБА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, в присутності малолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2011 року народження, та ОСОБА_4 , 2016 року народження (а.с. 10).

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 червня 2025 року суд визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень у зв`язку з тим, що 09 червня 2025 року близько 22 год 40 хв за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , а саме: вчинив дії у вигляді словесних образ нецензурною лайкою з приниженням честі та гідності, погроз фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю останньої; порушення вчинене повторно протягом року, при цьому були присутні неповнолітні діти (а.с. 11-12).

В подальшому, постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 червня 2025 року суд визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень у зв`язку з тим, що 10 червня 2025 року близько 17 год 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , а саме: вчинив дії у вигляді словесних образ нецензурною лайкою з приниженням честі та гідності, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю останньої (а.с. 13-14).

Також, судом встановлено, що поліцейським СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області 09 червня 2025 року стосовно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 476136 від 09 червня 2025 року, у зв`язку із скоєнням ним психологічного домашнього насильства, відносно ОСОБА_1 , а саме: погроз фізичної розправою, нецензурного висловлювання, строком на 5 діб з 23 год 50 хв 09.06.2025 по 23 год 50 хв 14.06.2025, відповідно до якого до кривдника застосовувалась такі заходи термінового заборонного припису: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с. 9).

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 червня 2025 року суд визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 щодо подій, які мали місце 10 червня 2025 року о 17 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_1 , під час яких гр. ОСОБА_2 не виконав терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 476136 від 09 червня 2025 року (а.с. 15).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) та від 20 травня 2020 року у справі № 673/1607/19 (провадження № 61-1432св20) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, що виконує захисну та запобіжну функцію і спрямований на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб з огляду на наявність ризиків, передбачених зазначеним вище законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.08.2019 року у справі №640/23804/18, від 02.09.2020 року у справі №635/4854/19-ц, від 24.02.2021 року у справі №570/2528/20 року, від 17.11.2021 року у справі №755/937/21.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Отже, обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У разі ненадання запитуваної інформації суд має право розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 77 та частиною першою статті 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з аналізу зазначених норм закону, а також встановивши, що докази, надані заявницею в обґрунтування заявлених вимог, визначають ряд ризиків продовження та повторного вчинення домашнього насильства, а також чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для заявниці ОСОБА_1 , що є основною та необхідною умовою для застосування судом до ОСОБА_2 спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд дійшов висновку про задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Суд розглядаючи заяву, прийшов до переконання, що заявницею дотримано наведені вище норми процесуального закону та надано належні і допустимі докази на підтвердження підставності застосування обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Посилання заявниці на неодноразові звернення до правоохоронних органів з підстав вчинення відносно неї домашнього насильства свідчать про наявність тривалого конфлікту між заявницею та заінтересованою особою, а прийняті судом рішення за результатами розгляду протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 підтверджують факт того, що останній вчинив по відношенню до заявниці домашнє насильство, що і є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відповідно до 350-4 ЦПК України слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», статей 4, 5, 258, 259, 263-265, 268, 350-1, 350-6 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису стосовно кривдника - задовольнити.

Видати відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , обмежувальний припис.

Встановити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та покласти на нього терміном на 6 (шість) місяців наступні обов`язки:

- заборонити наближатися ОСОБА_2 на відстань 20 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шість місяців;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, строком на шість місяців.

Про видачу обмежувального припису кривднику у встановлений законом строк повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області.

Відповідно до частини 4 статті 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ,

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва