УХВАЛА

05 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 461/3008/24

провадження № 61-9411ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 22 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, процентів за користування, відсотків, звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

стягнути з ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 15 633 210,54 грн за договором позики від 12 лютого 2016 року та договором про внесення змін до договору позики від 23 червня 2018 року, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком Ю.Р., у реєстрі за № 250 і № 1347 відповідно, що складається з:

основної суми боргу за договором позики у розмірі 8 021 999,59 грн;

прострочених процентів за ставкою 20% за користування позикою за період від 12 лютого 2016 року до 23 червня 2018 року -1 685 336,74 грн 74 коп;

прострочених процентів за ставкою 10% за користування позикою за період з 23 червня 2018 року до 12 лютого 2023 року - 4 454 896,98 грн;

інфляційних втрат, нараховані на проценти за користування позикою, за період з 12 серпня 2016 року до 24 лютого 2022 року - 1 470 977,23 грн;

у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: нежитлові приміщення адміністративного будинку, загальною площею 128,5 кв. м, а саме: нежитлові підвальні приміщення та приміщення першого поверху, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та які належить на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості у розмірі 15 633 210,54 грн, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 22 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 13 000 152,00 грн.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 звернуто стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: нежитлові приміщення адміністративного будинку, загальною площею 128,5 кв. м, а саме: нежитлові підвальні приміщення та приміщення першого поверху, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 , заборгованості у розмірі 13 000 152,22 грн, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково, рішення місцевого суду змінено, викладено другий, третій та четвертий абзаци його резолютивної частини у новій редакції, а саме:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 14 334 872 (чотирнадцять мільйонів триста тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесять дві) грн. 17 коп. боргу за Договором Позики від 12 лютого 2016 року та Договором про внесення змін до Договору позики від 23 червня 2018 року, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком Ю.Р. в реєстрі за N 250 і N 1347 відповідно, що складається з:

-8 021 999 грн. 59 коп. - основна сума боргу за договором позики;

-1 424 536 грн. 75 коп. - прострочені проценти за ставкою 20 % за користування позикою за період від 12 лютого 2016 року до 23 червня 2018 року;

-3 727 482 грн. 54 коп. - прострочені проценти за ставкою 10 % за користування позикою за період від 23 червня 2018 року до 12 лютого 2023 року;

-1 160 853 грн. 29 коп. - інфляційні втрати, нараховані на проценти за користування позикою, за період від 12.03.2016 року до 24.02.2022 року.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 14 334 872 (чотирнадцять мільйонів триста тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесять дві) грн. 17 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення адміністративного будинку загальною площею 128,5 кв.м., а саме: нежитлові підвальні приміщення та приміщення 1-го поверху будинку АДРЕСА_1 , які на підставі Договору дарування, посвідченого 13 червня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тимків І.М., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, належать на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу цього предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»».

Здійснено перерозподіл судових витрат.

У липні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 22 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків для доплати судового збору та подання уточненої касаційної скарги.

У липні 2025 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 липня 2025 року.

У касаційній скарзі заявниця, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій, змінивши суму заборгованості на 12 391 618,91 грн, в іншій частині оскаржувані судові рішення залишити в силі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року в справі № 6-2104цс16, від 22 березня 2017 року в справі № 6-43цс17, від 08 листопада 2017 року в справі № 6-2891цс16, у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 648/3491/15-ц, від 04 серпня 2021 року в справі № 274/1734/15-ц, від 18 січня 2023 року в справі № 522/10356/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання судового рішення апеляційної інстанцій.

Клопотання обґрунтовано тим, що стягувач може звернутися органу виконавчої служби з метою примусового виконання судового рішення, що спричинить заявниці істотної шкоди, а вразі скасування постанови апеляційного суду, поворот її виконання буде неможливим або утрудненим.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання або дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання або дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Оскільки клопотання про зупинення виконання постанови апеляційного суду не містить обґрунтованих доводів необхідності такої процесуальної дії, заявницею не підтверджено ризики для нею не зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Галицького районного суду м. Львова цивільну справу № 461/3008/24за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, процентів за користування, відсотків, звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 25 серпня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

В. В. Шипович