П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 серпня 2025 року місто Київ

справа № 757/15231/24-ц

провадження № 22-ц/824/5042/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,

сторони :

позивач - ОСОБА_1

позивач - ОСОБА_2

позивач - ОСОБА_3

позивач - ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах

та в інтересах малолітньої ОСОБА_5

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР»

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , подану адвокатом Штундером Ярославом Григоровичем,

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2024 року, ухвалене у складі судді Новака Р.В., -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року позивачі звернулися до суду з позовом до ТОВ " ТЕЗ ТУР", третя особа: ТОВ "Країни Світу" про захист прав споживачів, повернення грошових коштів за договорами на туристичне обслуговування.

Позов обґрунтовано тим, що 18.02.2022 ТОВ «ТЕЗ ТУР», за дорученням якого на підставі агентського договору № 21581025 від 16.02.2023 ТОВ «Країни світу» укладеного договір № 21584286 на туристичне обслуговування з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та договір на туристичне обслуговування № 21584325 та договір на туристичне обслуговування № 21584327 з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно заяви туристів туроператором через турагента було узгоджено організувати туристичний тур до Єгипту в готель Sunny Days Resorts Spaand Aqua Park у період з 26.02.2022 по 03.03.2022.

Згідно п.1.1 договору на туристичне обслуговування туроператор відповідно до замовлення, поданого туристами, за плату зобов`язується надати туристам комплекс туристичних послуг (туристичний продукт, Турпродукт).

Туроператор виконує свої обов`язки перед туристама як перед солідарними кредиторами ( п.1.2 договору).

Відповідно до п.2.1.1 договору туроператор зобов`язується забронювати замовлені туристом туристичні послуги та забезпечити його (їх) через турагента необхідними документами, які посвідчують право туриста на отримання туристичних послуг, наприклад, ваучер, страховий поліс, авіаквитки на авіарейси згідно з графіком відправлення за маршрутом, вказаним в замовленні.

Пунктом 2.1.3 договору передбачено, що туроператор зобов`язується протягом 25 робочих днів з моменту відмови туриста від цього договору або зміни замовлення, повернути йому грошові кошти, за виключенням сум, витрат Туроператора. За виключенням випадків, передбачених цим договором, дострокова відмова туриста від цього договору вважатиметься здійсненою належним чином у разі її вираження у письмовій формі.

Туроператор також повертає туристу через турагента усі сплачені туристом кошти протягом трьох банківських днів з моменту настання скасувальної обставини, визначеною у п.6.2 договору.

Згідно з п.2.2.2 договору в день укладання цього договору турист зобов`язується оплатити туроператору через турагента в розмірі та порядку, встановленому у п.4.1 договору вартість замовленого туристичного продукту.

Умовами п.4.1 договору, укладеного між ТОВ «ТЕЗ ТУР» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , визначена вартість туристичного продукту, замовленого туристами, 24400 грн., та є дійсною впродовж строку, на оплату вартості туроператору, встановленого у п.2.2.2 цього договору.

Умовами п.4.1 договору, укладеного між ТОВ «ТЕЗ ТУР» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , визначена вартість туристичного продукту, замовленого туристами, 32500 грн., та є дійсною впродовж строку, на оплату вартості туроператору, встановленого у п.2.2.2 цього договору.

На виконання п.4.2 договору, в якому передбачено, що турист зобов`язаний здійснити оплату відповідно до встановлених туроператором строків, а саме оплатити 100 вартості туру в день укладення договору, а решту 0 відсотків вартості туру турист зобов`язаний оплатити до 18.02.2022, позивачами було оплачено грошові кошти у день підписання договору у сумах, визначених умовами договору.

Згідно з п.3.1 договору у випадку невиконання або неналежного виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та умов цього договору.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що у випадку відмови туроператора від виконання даного договору туристи мають право на відшкодування збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання даного договору, криім випадку, коли це відбулося з вини туристів.

Обставини, які виникли в подальшому, фактично унеможливили виконання даних договорів сторонами, оскільки 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX - на всій території України було введено воєнний стан терміном на 1 місяць, внаслідок чого будь-яке авіасполучення було припинено, та крім того, оголошено загальну мобілізацію, що в свою чергу унеможливлювало перетин позивачами Державного кордону України.

Воєнний стан був неодноразово продовжений та триває по теперішній час.

Оскільки перешкодою для виконання зобов`язань відповідачів став воєнний стан, позивачі направили на адресу відповідача вимогу від 03.10.2023 про повернення грошових коштів та розірвання договорів на туристичне обслуговування № 21584286 від 18.02.2022 та за договором на туристичне обслуговування № 21584327 від 18.02.2022 в порядку ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак вимога від 03.10.2023 була повернута позивачам у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Позивачі зазначають, що під час виконання умов договорів було допущено порушення істотних умов договору та не виконано взяті на себе зобов`язання за цими договорами. Кошти і ні відповідачем, а ні субагентом (ТОВ «Країни Світу») позивачам не повернуто, що свідчить про істотне порушення туроператором умов договору, Закону України «Про туризм», внаслідок чого турист та особи, що слідують за ним, значною мірою були позбавлені того, на що вони розраховували при укладенні договору.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просили стягнути з ТОВ «ТЕЗ ТУР» сплачені грошові кошти , сплачені ними в день укладання договору, а також стягнути з відповідача інфляційні втрати та три відсотки річних за період з 26.02.2022 по 18.03.2024 у зв`язку з неповерненням коштів.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 30 липня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з такими рішенням суду представник позивачів - адвокат Штундер Я.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ТОВ «ТЕЗ ТУР» на користь позивачів грошові кошти в розмірі, зазначеному у позовній заяві, посилаючись порушенням норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, зазначає про те, що підставою для надання ваучерів позивачам, страхових полісів та авіаквитків на авіарейси (на дати погодженого туру) згідно з графіком відправлення за маршрутом є доказом виконання позивачами умов із здійснення стовідсоткової оплати за туристичними договорами на умовах визначених у п. 2.2.2. в розмірі встановленому у п. 4.1. укладених між позивачами та відповідачем договорів. Питання оплати третьою особою ТОВ " "КРАЇНИ СВІТУ" за туристичний продукт позивачів без оплати послуг самими позивачами суперечить звичайній логіці та засадам господарської діяльності. Відтак висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачами проведеної оплати є помилковим.

Суд не правильно застосував положення Закону України " Про туризм".

Не звернув уваги на те, що майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та з вини якого замовнику завдано збитків.

Відповідачем з дня введення воєнного стану (24.02.2022) не направлявся позивачам лист про неможливість виконання своїх зобов`язань в строк встановлений договором у зв`язку з воєнним станом, що унеможливлює посилання на вказані обставини при розгляді справи. Матеріали справи також не містять Сертифіката який засвідчує форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що зумовили неможливість виконання своїх зобов`язань за договорами туристичного обслуговування. Вказане вище стверджує про відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили про дотримання відповідачем встановленої процедури засвідчення форс- мажорних обставин (обставин непереборної сили), тому посилання суду на вказані обставини є неправильним застосуванням норм матеріального права в цій частині.

Відповідачем не вжито жодних заходів щодо повідомлення позивачів про подальші умови виконання укладених між сторонами договорів чи подальшу можливість внесення до нього змін. Відповідачем також не запропоновано жодних варіантів повернення отриманих від позивачів коштів на підставі договорів, який жодним чином не виконано. На даний час Турпродукт, визначений укладеними Договорами позивачами не отриманий, претензія про розірвання договору та повернення коштів проігнорована, та як наслідок оплачені грошові кошти відповідачем позивачам не повернуті.

Отже, позивач у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та закриттям авіасполучення позивач не зміг скористатись послугами з туристичного обслуговування. Відповідачем як туроператором не було вжито альтернативних заходів, а саме не було повідомлено позивача про зміну строків туристичної подорожі у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, в свою чергу висновки суду про зобов`язання саме Позивачів скасовувати чартерний рейс суперечить попередній позиції суду про встановлення форс-мажору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ТЕЗ ТУР» просить залишити без змін рішення суду, а апеляційну скаргу позивачів без задоволення. У відзиві, зокрема, зазначає про те, що апеляційна скарга є незаконною і необґрунтованою. Позивачі не додали до позовної заяви розрахункових документів, які би підтверджували оплату ними третій особі (туристичному агенту) вартості туристичних послуг, передбачених договорами на туристичне обслуговування. Відповідач отримав від третьої особи оплату вартості туристичних послуг, надання яких передбачалось за вказаними договорами. За таких обставин, вважав відповідач, є усі підстави стверджувати, що за позивачів обов`язок по оплаті вартості туристичних послуг зробила третя особа за рахунок власних коштів. Тому вимагати повернення коштів від відповідача має право третя особа, позивачі ж в даному випадку є неналежними. Наявність на руках у позивачів документів, які підтверджують їхнє право на отримання туристичних послуг не є доказом оплати ними їх вартості.

В судове засідання представники ТОВ «ТЕЗ ТУР» та третьої особи ТОВ " "КРАЇНИ СВІТУ" не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені, а саме ТОВ «ТЕЗ ТУР» судове повідомлення було направлено до електронного кабінету, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду ( а.с.237), причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`яку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у їх відсутність, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Представник позивачів адвокат Іванова - Штундер Х.О. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити. Крім того, пояснила, що тривалий час після 24.02.2022 у спілкуванні з працівниками туроператора, існувала домовленість, що при першій же можливості туроператор виконає умови договору, надасть туристичні послуги, на що позивачі погоджувалися. Проте, зі спливом півтора років, оскільки відповідачем не здійснювалися активні дії, позивачі у жовтні 2023 року звернулися до відповідача з вимогою про повернення коштів, але кошти їм повернуті не були, що змусило позивачів звернутися з цим позовом до суду.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О. І., вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та туроператором ТОВ «ТЕЗ ТУР» за посередництва турагента ТОВ «КРАЇНИ СВІТУ» було укладено договір № 21584286 від 18.02.2022. Між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та туроператором ТОВ «ТЕЗ ТУР» за посередництва турагента ТОВ «КРАЇНИ СВІТУ» було укладено договір № 21584327 від 18.02.2022.

Згідно п.2.1 договору - 1, договору -2 туроператор зобов`язується: 2.1.1 забронювати замовлені туристом(тами) туристичні послуги та забезпечити його(їх) через турагента необхідними документами, які посвідчують право туриста(тів) на отримання туристичних послуг, наприклад, ваучер, страховий поліс, авіаквитки на авіарейси згідно з графіком відправлення за маршрутом, вказаним в замовленні; 2.1.2 надати туристу(там) через турагента інформації, передбачену чинним законодавством України; 2.1.3 протягом 25 робочих днів з моменту відмови туриста від цього договору або зміни замовлення, повернути йому грошові кошти, за виключенням сум, витрат Туроператора. За виключенням випадків, передбачених цим договором, дострокова відмова туриста від цього договору вважатиметься здійсненою належним чином у разі її вираження у письмовій формі. Туроператор також повертає туристу через турагента усі сплачені туристом кошти протягом трьох банківських днів з моменту настання скасувальної обставини, визначеною у п.6.2 договору.

Згідно з п.6.2.1 договору-1, вартість туристичного продукту, замовленого туристом(тами) (цифрами та прописом) 24400 (двадцять чотири тисячі чотириста) гривень 00копійок та є дійсною впродовж строку, на оплату вартості турпродукту, встановленого п.2.2.2 цього договору.

Згідно п.6.2.1 договору - 2, вартість туристичного продукту, замовленого туристом(тами) 32500 (тридцять дві тисячі п`ятсот гривень) 00 копійок та є дійсною впродовж строку, на оплату вартості турпродукту, встановленого п.2.2.2 цього договору.

Відповідно до п.4.2 договору-1, договору-2, у випадку наявності дозволу туроператора на оплату послуг вартості турпродукту частинами, турист(и) зобов`язаний здійснити такі оплати відповідно до встановлених туроператором строків, а саме сплатити 100 (сто) відсотків вартості туру в день укладення цього договору, а решту 0(нуль) відсотків вартості туру турист(и) зобов`язаний сплатити до 18.02.2022.

Згідно з п.4.3 договору -1, договору-2, оплата туроператору через турагента вартості турпродукту здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що всі права та обов`язки, що випливають з Договору на туристичне обслуговування виникають саме для відповідача ТОВ «ТЕЗ ТУР». Повну вартість туристичного продукту позивачі сплатили ТОВ «КРАЇНИ СВІТУ», що не заперечується відповідачем, сплатило зазначені грошові кошти за Договором-1 та Договором-2 ТОВ «ТЕЗ ТУР». Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які квитанції чи касові чеки про оплату туристичних послуг позивачами на користь ТОВ «КРАЇНИ СВІТУ».

Відповідач ТОВ «ТЕЗ ТУР», який є туроператором - виконавцем, взяті на себе обов`язки за спірними договорами не виконав, строк виконання обов`язку щодо надання туристичних послуг, визначений договорами, сплинув. Причини невиконання умов договорів - не надання оплачених позивачами туристичних послуг, за поясненнями сторони відповідача, є те, що 24 лютого 2022 року відбувся відкритий воєнний напад рф на Україну.

Позивачами ж не було направлено претензії до туроператора (відповідача) щодо скасування чартерного рейсу авіакомпанії, як це передбачено п. 3.6 договорів про туристичне обслуговування, оскільки, відповідно до зазначеного пункту договір перевезення укладено між туристом та авіакомпанією за посередництва туроператора.

Відповідач ТОВ «ТЕЗ ТУР» залишив за позивачами право на здійснення туристичної подорожі шляхом надання альтернативних рівновартісних послуг, як це передбачено Законом України «Про туризм».

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені та інфляційних збитків на підставі Закону України «Про захист прав позивачів», суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для їх задоволення. При цьому, суд врахував та, що обставина, в результаті якої не відбувся оплачений позивачами тур, введення воєнного стану, є такою, яка не залежить ні від позивача, ні від відповідача.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про туризм», за договором про туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент» за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовується загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та суперечить суті зобов`язання.

Статтею 1 Закону України «Про туризм» визначено, що туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочину та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо).

Згідно з ст.5 Закону України «Про туризм», організацію та забезпечення створення туристичного продукту, реалізацію та надання туристичних послуг виключно здійснює туристичний оператор, який в установленому порядку отримав ліцензію на туроператорську діяльність. А туристичні агенти - це юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність в реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Статтею 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що за договором на туристичне обслуговування одна сторона туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента, зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. ДО договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Аналогічні положення передбачені ст.ст.901, 902 ЦК України, відповідно до положень яких, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем.

Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однією із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.20 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

За ч.13 ст.20 Закону України «Про туризм», якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначається Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч.4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків, споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Встановивши, що позивачі сплатили повну вартість туристичного продукту в сумі 24400 грн. за договором - 1 та 32500 грн. за договором -2, а відповідач як туроператор, будучи зобов`язаним за умовами договорів надати комплекс туристичних послуг, їх не надав, взяті на себе обов`язки за спірними договорами не виконав, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з ТОВ «ТЕЗ ТУР» на користь позивачів вартості туристичного продукту, яка була сплачена ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в сумі 24400 грн., а ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в сумі 32500 грн. в день укладення договорів 18.02.2022.

Сама по собі відсутність квитанції або касового чеку про оплату туристичних послуг позивачами на користь ТОВ «КРАЇНИ СВІТУ» не може бути підставою для відмови у стягненні з ТОВ «ТЕЗ ТУР» коштів на користь позивачів з огляду на таке.

Відповідно до умов двох договорів, які є ідентичними, вартість туристичного продукту визначена у п.4.1 договору. За умовами договору, укладеного з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , вартість туристичного продукту становить 24400 грн.. За умовами договору, укладеного з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вартість туристичного продукту становить 32500 грн.

За умовами п.4.1 вартість туристичного продукту , замовленого туристами є дійсною впродовж строку, на оплату вартості турпродукту, встановленого у п.2.2.2 цього договору.

Пунктом 2.2.2 договору передбачено, що турист зобов`язується в день укладення цього договору оплатити туроператору через турагента в розмірі та порядку, визначеному у п.4.1 цього договору, вартість замовленого туристичного продукту.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у випадку наявності дозволу туроператора на оплату вартості турпродукту частинами, турист зобов`язаний здійснити такі оплати відповідно до встановлених туроператором строків, а саме сплатити 100 (сто) відсотків вартості туру в день укладення цього договору, а решту 0 (нуль) відсотків вартості туру турист зобов`язаний оплатити до 18.02.2022.

Таким чином, виходячи з умов укладених позивачами договорів слід дійти висновку про те, що оплата позивачами туристичного замовлення проведена в день укладення договору, проти чого фактично не заперечує відповідач ТОВ «ТЕЗ ТУР» у своєму відзиві на апеляційну скаргу.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (див. постанову Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі №904/2104/19).

Посилання представника ТОВ «ТЕЗ ТУР» на те, що турагент в день укладення договору перерахував туроператору власні кошти, жодним чином не підтверджені і не можуть бути прийняті в якості підстав для відмови у поверненні грошових коштів позивачам, які, будучи зобов`язаними (п.2.2.2 договору), вартість туристичного продукту оплатили в день укладення договору 18.02.2022. Про те, що оплата була проведена позивачами в день укладення договору свідчать не тільки умови договору, але і вчинені туроператорм дії, а саме оформлення документів, які посвідчують право туриста на отримання туристичних послуг, зокрема, оформлення ваучера, страхового полісу, авіаквитків на авіарейс.

Таким чином, вимоги позивачів в частині стягнення сплачених позивачами в день укладення договорів коштів підлягають задоволенню. Оскільки відповідачем не доведено належними доказами суми понесених витрат туроператора, підстави для зменшення суми, яка підлягає стягненню з ТОВ «ТЕЗ ТУР» на користь позивачів, відсутні.

За встановлених обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам.

Що стосується вимог позивачів про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, то в цій частині ці вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Установлено, що направлені 25.102023 позивачами вимоги про повернення сплачених ними коштів, датовані 03.10.2023, відповідачем ТОВ «ТЕЗ ТУР» не отримані, та повернуті відправника з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Доказів на підтвердження інших звернень позивачів з вимогою про повернення грошових коштів, про що зазначала в судовому засіданні представник позивача, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що у ТОВ «ТЕЗ ТУР» виникло грошове зобов`язання по поверненню коштів, відповідно підстав для нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України немає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача ТОВ «ТЕЗ ТУР» на користь держави.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , подану адвокатом Штундером Ярославом Григоровичем, задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 30 липня 2024 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР» на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 12200 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР» на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 12200 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР» на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 12200 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР» на користь ОСОБА_4 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , суму боргу в розмірі 20300 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР» на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус