Справа № 203/3235/25
Провадження № 2/0203/1683/2025
01 серпня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Іваницької І.В.
за участю секретаря судового засідання Кочевської В.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алетея» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
16 травня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «Алетея» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. 07 липня 2025 року позивачка подала до суду уточнену позовну заяву. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка з 17.02.2023 по 28.02.2025 працювала у відповідача. При її звільненні заборгованість по заробітній платі сплачено не було. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 42 643,20 грн, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 26 715,92 грн.
Позивачка у судовому засіданні 14.07.2025 заявлений позов підтримала, пояснивши, що з 17.02.2023 по 28.02.2025 працювала у відповідача на посаді оператора заправних станцій. При її звільненні заборгованість по заробітній платі сплачена не була.
У судове засідання 01.08.2025 позивачка не з`явилась, була повідомлена належним чином. Клопотань від позивачки про відкладення розгляду справи не надходило.
Представник відповідача до суду повторно не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
01 серпня 2025 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом було встановлено, що позивачка з 17.02.2023 по 28.02.2025 працювала у відповідача на посаді оператора заправних станцій (а.с.а.с. 6-6 зворот).
28 лютого 2025 року позивачку було звільнено за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (а.с. 6 зворот).
При звільненні з позивачкою не було проведено остаточного розрахунку. Заборгованість відповідача по заробітній платі за листопад та грудень 2024 року, січень та лютий 2025 року становить 42 643,20 грн (заробітна плата за листопад 2024 року 11 630,57 грн, грудень 2024 року 10 541,74 грн, січень 2025 року 10 285,57 та лютий 2025 року 10 185,32 грн). Заборгованість розрахована позивачкою самостійно шляхом аналізу індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України (довідка форми ОК-5) (а.с.а.с. 7-7 зворот).
Суд при цьому виходив з того, що відповідач неодноразово до суду не з`явився, можливістю подати відзив на позов та відповідні докази не скористався.
Відповідно до частин першої, третьої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно з частинами першою, другою статті 94 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
За правилами, встановленими частиною першою статті 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Частиною першою статті 115 КЗпП визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Судом встановлено, що при звільненні з позивачкою не було проведено остаточного розрахунку. Заборгованість відповідача по заробітній платі станом на 16.05.2025 становить 42 643,20 грн, про що свідчать матеріали справи. Викладене є безумовною підставою для задоволення заявленого в цій частині позову.
За приписами статті 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відтак, зважаючи на те, що під час звільнення з позивачкою не було проведено остаточного розрахунку, середня заробітна плата за час затримки за період від 01.03.2025 по 16.05.2025 (день звернення до суду з позовом) становить 26 715,92 грн.
Розрахунок середнього заробітку проведено судом відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі Порядок).
Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою пов`язана відповідна виплата.
За правилами, встановленими абзацом першим пункту 8 Порядку, обчислення виплат провадиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів.
Заробітна плата позивачки за два фактично відпрацьованих місяця, що передували звільненню (січень, лютий 2025 року), становить 20 470,89 грн.
Кількість робочих днів за січень, лютий 2025 року становить 59.
Таким чином, середньоденна заробітна плата позивачки становить: 20 470,89 грн :59 = 346,96 грн/день.
Визначаючи остаточну суму середньої заробітної плати, суд виходить з таких даних.
Кількість робочих днів, належних оплаті за час затримки розрахунку при звільненні за період від 01.03.2025 по 16.05.2025, становить 77.
Відтак сума середньої заробітної плати за цей час становить: 77 х 346,96 грн = 26 715,92 грн.
Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивач при зверненні з позовом до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 274, 275, 279 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алетея» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складене 05.08.2025.
Суддя І.В. Іваницька