29.07.2025 Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/3796/25
Провадження № 2/644/2894/25
УХВАЛА

29 липня 2025 року.

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі судді Маркосян М.В., за участю секретаря судового щасідання Лєпілової В.В., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ІННОВА ФІНАНС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю " ІННОВА ФІНАНС " звернулось до суду з позовом ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № від 23 грудня 2024 року в розмірі 39862,40 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова було відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні, призначене судове засідання.

Позивачем було подано заяву про розгляд справи без його участі, однак у судове засідання не з`явився відповідач в зв`язку із чим було постановлено відкласти розгляд справи на 29.07.2025.

У судове засідання 29.07.2025 не з`явився відповідач, але в матеріалах справи наявні докази його належного повідомлення про судове засідання.

Судом розглянуто клопотання позивача про витребування доказів.

Разом із позовною заявою представником позивача подано клопотання про витребування з АТ «А-Банк» інформації, а саме: документи завірені належним чином, які підтверджують надходження на картковий рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) - НОМЕР_2 грошових коштів у розмірі 13 000,00 грн. від Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», за допомогою надавача послуг ТОВ ФК "Контрактовий дім", за 23.12.2024 р., виписку з карткового рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) - НОМЕР_2 для підтвердження отримання кредитних коштів у розмірі 13 000,00 грн, відповідно до умов Договору про надання грошових коштів у позику № від 23.12.2024 р. з 23.12.2024 по 24.12.2024 рр.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відомості про банківські рахунки клієнтів є банківською таємницею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Отже оскільки відомості із банку позивач самостійно не може отримати, так як це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено, тому вважає за необхідне звернутись до суду з клопотанням про витребування доказів.

Суд ознайомившись з заявою про витребування доказів та матеріалами цивільної справи, встановив наступне.

Згідно з нормами ст. 84 ЦПК України особи, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

За п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Так, банківською таємницею згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є - інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.

У клопотанні про витребування доказів позивач просить суд витребувати від Акціонерного товариства «А-Банк» інформацію щодо відповідачки, яка становить банківську таємницю.

За положенням ч.1 ст. 1076 ЦК України відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Суд зауважує, що розгляд судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб визначено главою 12 ЦПК України та не може бути підмінено положеннями статті 84 ЦПК України.

Крім того, суд зазначає, що позивач, як особа яка є стороною кредитного договору і особа, яка перераховувала кредитні кошти, може та має самостійно наявними у неї первинними документами підтвердити проведення належної ідентифікації особи при укладенні договору у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», а також перерахування коштів за реквізитами, які зазначила особа, що є позичальником в цьому кредитному договорі.

В клопотанні не наведено підстав неможливості надання відомостей про перерахування коштів за реквізитами, погодженими в кредитному договорі самим позивачем, як особою, яка, як зазначено у позові надала відповідачу кошти за кредитним договором.

Так само, позивачем не наведено підстав витребування доказів щодо надання виписки з карткового рахунку про рух грошових коштів щодо рахунку відповідачки.

Отже, за наведених обставин суд приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Керуючись ст. 84, 223 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача про витребування доказів судом відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марина МАРКОСЯН