У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 серпня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 подану в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Встановивши невідповідність поданої позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, 23.07.2025 року суддею постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху з зазначенням недоліків, які слід усунути, з наданням позивачу строку для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ним копії ухвали, роз`яснені спосіб усунення недоліків та наслідки невиконання ухвали суду.

Зокрема, залишаючи позовну заяву без руху судом в ухвалі було зазначено, що: в порушення вимог п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, а саме: перебування у власності позивача або відповідача нерухомого майна №101 кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , питання поділу якого є однією із заявлених позовних вимог, ціна позову не підтверджена вартістю майна, та у матеріалах справи відсутні докази дійсної вартості спірного нерухомого майна.

Зокрема, залишаючи позовну заяву без руху судом в ухвалі було роз`яснено позивачу спосіб усунення недоліків заяви, який полягає в поданні документу про вартість спірного майна, документу про сплату судового збору у відповідності до ціни позову та в поданні позовної заяви в новій редакції у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників.

31.07.2025 року на адресу суду від позивача надійшли заяви: заява про відмову від позову (всіх або частини позовних вимог); заява про зменшення позовних вимог, заява про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху) та від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків через систему " Електронний суд".

Щодо заяви позивача про зменшення позовних вимог, суд зазначає наступне

Відповідно до приписів ч.1 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог від 31.07.2025 року, позивач посилаючись на приписи п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, повідомляє суд, що від позовних вимог в частині поділу об`єкта нерухомого майна кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " відмовляється і прохальну частину позовної заяви, яку просить суд розглянути, виклала в "заяві про зменшення позовних вимог".

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір попередньо поданих вимог майнового характеру, відповідно заявленої ціни позову. Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у справі № 922/404/19 від 09 липня 2020 року «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Водночас суд звертає увагу сторони позивача про те, що станом на 31.07.2025 року провадження по даній справі ще не відкрито ухвалою суду , а відтак позивач позбавлений права до відкритття провадження у справі на подання заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Щодо заяви позивача про відмову від позову (всіх або частини позовних вимог), суд зазначає наступне

Згідно з ч. 1ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Однак, на момент звернення до суду 31.07.2025 року із заявою про відмову від позову (всіх або частини позовних вимог) ухвала про відкриття провадження у справі не була постановлена, а відтак відсутні правові підстави для розгляду такої заяви про відмову від позову (всіх або частини позовних вимог).

Таким чином, суд зазначає, що нормами ЦПК України не регламентовано порядок розгляду судом заяви про відмову від позову (всіх або частини позовних вимог) до відкриття провадження у справі.

Позивач вправі до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву про відкликання позовної заяви. Відповідно до приписів п.3 ч.4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках коли, зокрема, до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

З огляду на викладене, у даному випадку позивачу необхідно було подати новий примірник позовної заяви з зазначеними зменшеними позовними вимогами або у разі відкриття провадження по даній справі, вже після такого відкриття відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Окрім того, 31.07.2025 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків та від позивача через канцелярію суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху).

Водночас, на виконання вимог ухвали суду від 23.07.2025 р. позивачем та представником позивача не подано до суду позовну заяву в новій редакції у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників, тобто позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 23.07.2025 року у спосіб визначений судом.

Заява позивача ОСОБА_1 « заява про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху)», та заява представника позивача, яка надійшла до суду через систему "Електронний суд" "про усунення недоліків", які надійшли до суду 31.07.2025 року не є предметом судового розгляду при вирішенні справ, тому не можуть бути судом взяті до уваги, як належні.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. ( ч.2 ст. 175 ЦПК України) Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Форма і зміст позовної заяви регламентовані ст.175-177 ЦПК України.

Вимогам ст. 175 ЦПК України повинна відповідати безпосередньо позовна заява ОСОБА_1 подану в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, саме копії якої надсилаються учасникам справи.

Отже, зазначені вимоги до заяв, передбачені ЦПК України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом своїх порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що позивачем та представником позивача не усунені недоліки позовної заяви у спосіб зазначений в ухвалі суду від 23.07.2025 року, а саме шляхом подання позовної заяви в новій редакції у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників, оскільки саме копії позовної заяви в новій редакції з усуненими недоліками надсилаються учасникам справи, а не заяви "заява про усунення недоліків" та "заява про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху)", яки надійшли до суду від позивача та її представника.

Враховуючи зазначене, позивачу для виконання вимог ЦПК України та вимог ухвали суду від 23.07.2025 року необхідно було надати суду текст позовної заяви в новій редакції у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників.

Варто зазначити, що дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України в першу чергу покликана на необхідність забезпечення дотримання принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, а також надати рівну можливість з іншими особами представити свою позицію перед судом.

Згідно приписів ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, у зв`язку з тим, що позивачем недоліки позовної заяви , на які було вказано судом в ухвалі від 23.07.2025 року, не усунені у спосіб визначений ухвалою суду , то в силу наведеної ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

При цьому суддя зауважує, що повернення позовної заяви не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Суд приймає до уваги, що дотримання принципу процесуальної рівності сторін, закріпленого статтею 6 Конвенції, полягає серед іншого й в належному інформуванні сторін про провадження у їхніх справах.

Неповідомлення інших учасників справи про звернення з позовною заявою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ЦПК України, адже ненадсилання позивачем копії позову іншим учасникам судового процесу, позбавляє останніх, за відсутності тексту позовної заяви та всіх доданих до неї доказів, можливості надати свої заперечення та відзив на позов.

У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, у рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

При вирішенні питання про повернення позивачу його позовної заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 подану в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К.Бенца