Справа №295/6106/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі головуючого судді Перекупка І.Г., при секретарі судового засідання Конончук Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 26.03.2025 р. Богунським районним судом м. Житомира у справі № 295/2435/25 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.02.2025 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, 29.04.2025 р. Богунським районним судом м. Житомира у справі № 295/4741/25 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.04.2025 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, ОСОБА_1 , звертає увагу, що на його утриманні перебуває дві неповнолітні дитини, у зв`язку з чим, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання двох дітей за відповідними судовими наказами в розмірі 5/12 (1/4 (за судовим наказом від 26.03.2025 року) + 1/6 (за судовим наказом від 29.04.2025 р.) частини всіх доходів, що, у свою чергу, є більшим за визначений ч.5 ст. 183 СК України розмір, передбачений на утримання двох дітей - однієї третини.

ОСОБА_1 звернув увагу, що він є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення НОМЕР_1 від 24.11.2023 р. у зв`язку з чим він систематично несе витрати на своє матеріально-технічне забезпечення.

Позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу від 26.03.2025 р., виданого Богунським районним судом м. Житомира у справі № 295/2435/25, з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

До судового засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача 24.07.2025 р. направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, наполягав на задоволені позовних вимог. (а. с. 47).

Відповідач та його представник до суду не з`явилися направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечували проти задоволені позовних вимог. (а. с. 49).

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 07.05.2025 р. головуючим по справі визначено суддю Перекупка І.Г. (а. с. 13).

Ухвалою суду від 22.05.2025 р. справу прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження. (а. с. 16-17).

ОСОБА_2 , перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 , який розірвано рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23.02.2021 р.

Під час шлюбу у подружжя народилася доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим 12.10.2016 р. Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

26.03.2025 р. Богунським районним судом м. Житомира видано судовий наказ у справі № 295/2435/25, яким стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.02.2025 р. та до досягнення дитиною повноліття.

06.05.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 , зокрема, просить суду зменшити такий розмір до 1/6 частини всіх видів його заробітку. Підставою для зменшення раніше визначеного судом розміру аліментів позивач зазначає видачу судом наказу від 29.04.2025 р. виданий Богунським районним судом м. Житомира у справі № 295/4741/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.04.2025 р. та до досягнення дитиною повноліття.

При цьому обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач не надає доказів того, що він є дійсно батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доказів того, що зазначені у судовому наказі № 295/4741/25 аліменти дійсно сплачуються позивачем.

Судом встановлено, що згідно інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень, доступ до якої є відкритим, виконавче провадження зі стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутнє.

Суд звертає увагу, що единою підставою для зменшення розміру аліментів ОСОБА_1 вказав, що «…він є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення НОМЕР_1 від 24.11.2023 р. у зв`язку з чим він систематично несе витрати на своє матеріально-технічне забезпечення…» але при цьому не додано жодних доказів, які б свідчили про погіршення матеріального стану ОСОБА_1 при сплаті аліментів у порівнянні із тим матеріальним станом, який був на момент видачі судового наказу № 295/2435/25, стягувачем за яким є ОСОБА_2 .

Суд з повагою відноситься до ОСОБА_1 як учасника бойових дій але критично відноситься до його позиції як учасника процесу.

Так, законодавець звертає увагу, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства ч. 3 ст. 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Приписи п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України мають на меті захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Разом з тим, введення воєнного стану в Україні жодним чином не вплинуло на обов`язок батьків по утриманню дитини. Як і в мирний час один з батьків, з яким проживає дитина і який одноосібно утримує дитину, має право звернутись до суду, з метою стягнення аліментів, а рішення суду по утриманню аліментів має обов`язково виконуватись.

Військовослужбовці зобов`язані сплачувати кошти на утримання дитини як і будь-які інші громадяни. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 р. № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» передбачено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Наказом Міністерства оборони України від 15.05.2013 р. № 316 затверджено перелік додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, здійснених у грошовій формі, що не підлягають облікові при відрахуванні аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України. До переліку віднесено наступні виплати: одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби; одноразова допомога на початкове обзаведення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; грошова компенсація за піднайом (найом) жилих приміщень; грошова компенсація у розмірі вартості набору продуктів особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом; суми витрат, що відшкодовуються під час відряджень; польові виплати; грошова премія як вид заохочення, встановлений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України; допомога в проведенні поховання і компенсація матеріальних витрат на ритуальні послуги та спорудження надгробків; грошова допомога для оздоровлення; винагорода за тривалість безперервної військової служби; підйомна допомога та добові за час перебування в дорозі; допомога у зв`язку з вагітністю та пологами; грошова компенсація за невикористані дні відпустки; грошова компенсація військовослужбовцям за належне їм для отримання жиле приміщення.

Крім того, стягнення аліментів на другу дитину від іншого шлюбу, не свідчить про зміну сімейного стану, адже ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до видачі наказу від 26.03.2025 р. про стягнення аліментів, про зменшення яких просить позивач. Отож, позивач не надає доказів про фінансову неспроможність сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі.

З судової практики свідчить, що наявність дитини у іншому шлюбі не є

достатньою підставою для зменшення розміру аліментів у разі, якщо позивачем не доведено тієї обставини, що у зв`язку із зміною його сімейного стану, він більше не має фінансової можливості сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі… діти від попередніх шлюбів не повинні страждати через народження інших дітей.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ( ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України).

У частині 1 ст. З Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням положень ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді, як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів ОСОБА_1 посилається на зміну його сімейного стану народженням дитини у новому шлюбі та необхідністю матеріального забезпечення дитини.

Як вбачається із висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 р. у справі № 565/2071/19, зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Адже, позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 р. у справі № 715/2073/20.

Варто також наголосити, що судова практика містить висновки і щодо того, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів.

Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25.09.2019 р. у справі № 755/14148/18; від 09.09.2021 р. у справі № 554/3355/20).

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Предметом доказування у спорі про зменшення розміру аліментів є ті обставини, які вказують на неможливість платника аліментів сплачувати встановлений рішенням суду розмір аліментів. Тобто, для зменшення розміру аліментів позивач повинен довести, що він не має достатнього заробітку або доходу для сплати аліментів у розмірі, встановленому судом. Проте матеріали позову свідчать про протилежне. Тягар з доведення перед судом рівня своїх доходів та видатків, їх співвідношення, яке свідчить про незадовільний майновий стан платника аліментів, за змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства процесуальний закон покладає на позивача, чого останнім, як вбачається із матеріалів позову, здійснено не було.

Так, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового, сімейного стану або стану здоров`я, як і поліпшення майнового стану одержувача аліментів, які виникли вже після видачі наказу про стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отож, враховуючи те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є особою працездатного віку, відомостей про незадовільний стан здоров`я до позовної заяви не додано, не є особою з інвалідністю, доказів про погіршення його матеріального стану у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, що може бути визначено у ст. 192 СК України підставою для зменшення розміру аліментів, на підставі встановленого судом, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 141, 180-183, 192 СК України, ст. ст. 12,13,18, 77, 78, 80, 81, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 04.08.2025.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка