Провадження №: 2/336/2043/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ФОП ОСОБА_2 , вказавши, що 14.06.2022 року між сторонами був укладений договір про постачання меблів, за умовами якого ФОП ОСОБА_2 зобов`язався протягом 42 робочих днів поставити меблі. Позивач сплатила ФОП ОСОБА_2 аванс в сумі 46200 гривень, що складає 70% від суми договору, водночас відповідачем свої зобов`язання виконані не були.

Крім того, 19.06.2022 року ОСОБА_1 сплатила ФОП ОСОБА_2 3750 гривень та поставку кухонної витяжки, водночас ці зобов`язання відповідач також не виконав.

По суті вимог позивач просила стягнути з ФОП ОСОБА_2 на свою користь 49950 гривень заборгованості за договорами, 49950 гривень пені та 100000 гривень моральної шкоди.

Ухвалою суду від 24.03.2025 року позовну заяву було залишено без руху.

07.04.2025 року позивачем надані копії договорів із перекладом.

Ухвалою суду від 15.04.2025 року відкрите провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

14.06.2022 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір, в якому, за твердженнями позивача, адже прочитати зміст договору майже неможливо, міститься опис кухні кольору сонома світла, а також вказано. що загальна вартість меблів становить 66000 гривень +10820 гривень. Покупець здійснює часткову передплату в розмірі 70% для виконання зобов`язань, що становить передоплата 16000 гривень, донесе 30200 гривень, оплачено 16.06.2022 року. Остаточна оплата в розмірі 50000 гривень здійснюється у день закінчення складання меблів у приміщенні виробника. Доставка зазначених меблів здійснюється в строк 38-42 робочих дні з моменту внесення покупцем передплати.

19.06.2022 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір, в якому, за твердженнями позивача, адже прочитати зміст договору можливо лише частково, вказано, що загальна вартість меблів становить 3750 грн, оплачено 19.06.2022 року. Інші пункти договору не заповнені. Наданий позивачем переклад вказаного договору очевидно не відповідає його оригінальному тексту.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст. 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, згідно зі ст. 655 ЦК України.

Як вказує положення ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У відповідності до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Надані позивачем договори не містять істотних умов договору, адже з тексту неможливо зрозуміти про що саме цей договір, які конкретно зобов`язання взяв на себе ФОП ОСОБА_2 , адже в договорі не вказано, чи то ФОП ОСОБА_2 зобов`язався виготовити меблі на замовлення позивача, або їх поставити, або встановити.

За текстом договору від 14.06.2022 року неможливо визначити і суму, сплачену позивачем, адже вказано «передоплата 16000 гривень, донесе 30200 гривень».

Текст договору від 19.06.2022 року взагалі не містить будь-яких конкретних даних, окрім вказаної цифри 3750 та відмітки «оплачено 19.06.2022».

Позивачем не надано будь-яких платіжних документів на підтвердження сплати грошових коштів, а саме квитанцій, тощо.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що між нею та ФОП ОСОБА_2 були укладені договори на поставку меблів та обладнання, що відповідачем не були виконані зобов`язання за договорами, а відтак і відсутні підстави для стягнення заборгованості за вказаними договорами, виходячи з тих правових підстав, які були заявлені позивачем.

Оскільки судом не вбачається підстав для задоволення вимог про стягнення заборгованості за невиконання зобов`язань за договорами, відтак немає і підстав для стягнення пені та моральної шкоди.

Водночас позивач не позбавлена можливості звернутись до суду із позовом про стягнення грошових коштів з інших правових підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 01.08.2025 року.

01.08.25