Справа № 307/4402/24
Провадження № 2-др/307/8/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2025 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Жупан Артур Юрійович про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бедевлянського ліцею Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Бедевлянська сільська рада Тячівського району Закарпатської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з Бедевлянського ліцею Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 199366 грн. 05 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто із Бедевлянського ліцею Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 73225 грн. 07 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В решті позову відмовлено. Стягнуто з Бедевлянського ліцею Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн. та 3028 гривень 00 копійок судового збору на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

У рішенні суду було зазначено, що питання розподілу судових витрат буде розглянуто окремо у відповідності до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України.

27 червня 2025 року після ухвалення рішення у справі через канцелярію суду надійшла заява представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Жупана А.Ю. про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача Бедевлянського ліцею Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області витрати на надану професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн. Обґрунтовує тим, що на виконання статті 175 ЦПК України в поданому до суду позові позивачкою повідомлялось, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правову допомогу, яку позивачка очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 10000,00 грн. Також в позові зазначалось, що кінцева сума витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які позивачка може понести за наслідками звернення з даним позовом до суду, буде уточнена у процесі розгляду справи. Згідно підписаного Акту №2 від 25 червня 2025 р. про надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги №Б/Н від 08 червня 2023 р. загальна вартість послуг адвоката, наданих за наслідками звернення до суду у справі №307/4402/24 за результатами виконання пункту 1.1. Договору про надання правової допомоги №Б/Н від 08 червня 2023 р. склали 18000,00 грн. Зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

01 липня 2025 року від представника відповідача Панфілова П.Г. надійшли заперечення, у яких просить залишити без задоволення заяву представника позивачки про ухвалення додаткового рішення. Мотивує заяву тим, що при зверненні в суд з позовною заявою, представник позивачки зазначав, що попередній розрахунок суми судових витрат, які позивачка очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складає 10000 грн. витрат на правничу допомогу, не надавши жодного обґрунтування вказаної суми. В свою чергу, визначена в заяві від 26 червня 2025 року та акті №2 від 25 червня 2025 року про надання правової допомоги, вартість робіт у розмірі 18000 грн. є неспівмірною із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося вже довгий час, справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Поряд з цим, поданню 14 жовтня 2024 року позовної заяви, у результаті розгляду якої прийнято рішення у справі №307/4402/24 від 24 червня 2025 року, передувало звернення позивачки в суд з однотипними вимогами до іншого відповідача, що виключало необхідність несення зазначених в акті затрат часу в кількості 4 годин (6000 грн.) на підготовку процесуальних документів (позову), в кількості 2 годин (вартістю 3000 грн.) складання клопотання про залишення без розгляду відзиву, в кількості 2 годин (вартістю 3000 грн.) складання заяви про зменшення позовних вимог, оскільки подання такої зумовлено неякісним розрахунком середньоденного розміру заробітної плати позивача, свідомо виконаного у позовній заяві, представником позивача, виходячи з заробітної плати ОСОБА_1 за двома посадами. Також, необхідно звернути увагу суду на безпідставне завищення позивачем позовних вимог, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме, за весь час з моменту звільнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та по дату розгляду справи, оскільки такі судом задоволено, за період 3 12 липня 2024 року по 12 січня 2025 року, а не як просила позивачка до 24 червня 2025 року, про що свідчить часткове задоволення позовних вимог, яке в свою чергу безпосередньо впливає на порядок розподілу судових витрат. Крім цього, доданий до заяви про ухвалення додаткового рішення акт №2 від 25 червня 2025 року про надання правової допомоги є неналежним та недостовірним доказом на підтвердження, зазначених в ньому обставин, оскільки його зміст свідчить про те, що він підписаний, з однієї сторони від імені ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої Довіреності від 22 червня 2023 року, ОСОБА_2 та з другої сторони адвокатом Жупан Артуром Юрійовичем, які начебто склали Акт приймання - передачі наданих послуг на суму 18000 грн. Однак, реквізити сторін, у вказаному акті містять відомості про клієнта ОСОБА_1 та в графі «підпис», підпис від імені ОСОБА_1 , який відповідає підпису останньої, вказаному у паспорті громадянина України ОСОБА_1 та у договорі від 08 червня 2023 року. Водночас, будь-яких даних про фактичне підписання вказаного акту саме ОСОБА_2 , а не іншою особою, такий не містить. Попри це, у матеріалах справи відсутні відомості про наявність повноважень Решетар В.В. на підписання відповідних актів від імені ОСОБА_1 , що виключає можливість використання, зазначеного акту як доказу наявності та розміру витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 .

Представник позивачки в судове засідання не з`явився надіслав суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі позивачки та її представника.

Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із заяви представник позивача Жупан А.Ю. просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 18000,00 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді до суду надано договір про надання правової допомоги № б/н від 08 червня 2023 року, ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АО №1145883 від 12 жовтня 2024 року, акт №2 про надання правової допомоги від 25 червня 2025 року до договору про надання правової допомоги №б/н від 08 червня 2023 року.

Вартість правничої допомоги, згідно детального опису наданих послуг, становить 18000 грн. 00 коп.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї,що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивачки документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивачка понесла на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Крім того, суд відхиляє доводи представника відповідача про неналежність та недопустимість акту №2 про надання правової допомоги від 25 червня 2025 року, оскільки останні підписаний саме позивачкою по справі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.

З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 18000,00 грн., не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4 статті 137 ЦПК України та є не співмірними з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 141, 247, 270 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Жупан Артур Юрійович про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бедевлянського ліцею Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Бедевлянська сільська рада Тячівського району Закарпатської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Бедевлянського ліцею Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської областіна користь ОСОБА_1 12000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В решті вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: Бедевлянський ліцей Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, адреса місцезнаходження: 90561, с. Бедевля, вул. Волошина, 49, Тячівського району, Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 25452430.

Третя особа: Бедевлянська сільська рада Тячівського району Закарпатської області, адреса місцезнаходження: 90561, с. Бедевля, вул. Волошина, 18, Тячівського району, Закарпатської області, .

Суддя М.Д. Стецюк