Справа №461/3620/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

24 липня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Романюка В.Ф.,

з участю:

секретаря судового засідання Салика С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: 79019, м. Львів, пр. Чорновола, 39, ) про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якій просять суд: зняти арешт з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 04.11.2010 року, виданого Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова згідно розпорядження №3284 від 18.10.2010 року, накладений на підставі постанови державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2011 року, запис про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 11080040, дата реєстрації 15.04.2011 13:40;52, реєстратором Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

В обґрунтування позову покликаються на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності від 04.11.2010 року, виданого Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова згідно розпорядження №3284 від 18.10.2010 року.

Один із співвласників ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте у зв`язку з тим, що у Реєстрі речових прав на нерухоме майно інформацію про вищевказану квартиру зареєстровано обтяження речових прав на нерухоме майно, що належить позивачам на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_2 , тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11080040, зареєстроване 15.04.2011 року 12:16:01, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 25918500 від 15.04.2011, державний виконавець Галицького ВДВС ЛМУЮ Табінський О.В. у Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. У зв`язку з чим, позивачі не можуть оформити спадщину та вчинити будь-які інші дії щодо нерухомого майна.

Адвокат позивачів звернулась із запитом до Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у відповідь на який 13.03.2025 року їй було повідомлено, що на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження №25918500 з примусового виконання ухвали від 01.11.2010 року №2-5409/10 Дніпропетровського районного суду Львівської області про накладення арешту в межах заявлених позовних вимог 39039,16 грн., на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_2 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. В межах цього виконавчого провадження було накладено арешт на вищевказане нерухоме майно та внесено відповідні записи у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 15.04.2011 року винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, а 25.05.2011 державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львова винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

У зв`язку із закінченням термінів архівного зберігання провадження в Галицького ВДВС м. Львова відсутня можливість надати копії матеріалів виконавчого провадження №25918500.

Таким чином, на час звернення з заявою до суду наявне обтяження, накладене на майно позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, прийняти спадщину після смерті одного із співвласників, а підстав для продовження обтяження на це майно не має, а тому позивачі змушені звернутися до суду.

З врахуванням наведеного, просять суд позов задоволити.

Ухвалою суду від 13 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 30 травня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 07 липня 2025 року на 09 год. 30 хв.

У судове засіданні позивачі не з`явились, на адресу суду надійшло клопотання, згідно якого просять розгляд справи проводити у їхній відсутності на підставі наданих матеріалів. Просять суд позов задоволити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення чи про проведення судового засідання у їхній відсутності до суду не надходило.

Зважаючи на те, відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судових засідань, повторно не з`явився в судове засідання. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення чи про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило, а також відповідач не подав відзив на позовну заяву, тому суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відтак, за згодою позивачів, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що квартира АДРЕСА_2 знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру серії НОМЕР_5 .

З матеріалів справи вбачається, що у Реєстрі речових прав на нерухоме майно інформацію про вищевказану квартиру зареєстровано обтяження речових прав на нерухоме майно, що належить позивачам на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_2 , тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11080040, зареєстроване 15.04.2011 року 12:16:01, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 25918500 від 15.04.2011, державний виконавець Галицького ВДВС ЛМУЮ Табінський О.В. у Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи листа Галицького ВДВС у м. Львові на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження №25918500 з примусового виконання ухвали від 01.11.2010 року №2-5409/10 Дніпропетровського районного суду Львівської області про накладення арешту в межах заявлених позовних вимог 39039,16 грн., на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_2 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. В межах цього виконавчого провадження було накладено арешт на вищевказане нерухоме майно та внесено відповідні записи у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 15.04.2011 року винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, а 25.05.2011 державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львова винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

У зв`язку із закінченням термінів архівного зберігання провадження в Галицького ВДВС м. Львова відсутня можливість надати копії матеріалів виконавчого провадження №25918500.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у н. 4 роз`яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини (ч. 2 ст. 30 ЦПК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (ст. 16 ЦК України).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. (ст. 316, 317. 319 ЦПК України).

Вказані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 56 ЗУ «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). А. відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 та ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить саме їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно і постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас, суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті І Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Суд встановив, що станом на час звернення позивачів до суду у Галицькому ВДВС міста Львова відсутні відкриті виконавчі провадження, де боржниками є позивачі, проте записи про обтяження після закінчення виконавчих проваджень залишилися в реєстрах.

У даній ситуації суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Суд встановив, що неможливо скасувати цей арешт в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», оскільки виконавче провадження, в якому було накладено арешт, було знищено у відділі державної виконавчої служби за закінченням терміну їх зберігання.

Враховуючи те, що позивачі через наявне обтяження на нерухоме майно не мають можливості реалізували свої права в інший спосіб, крім судового захисту, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 13, 81, 95, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: 79019, м. Львів, пр. Чорновола, 39, ) про зняття арешту з майна, - задоволити.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 04.11.2010 року, виданого Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова згідно розпорядження №3284 від 18.10.2010 року, накладений на підставі постанови державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2011 року, запис про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 11080040, дата реєстрації 15.04.2011 13:40:52, реєстратором Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення (складення). Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Романюк В. Ф.