ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07 серпня 2025 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Агєєва О.В., ознайомившись з апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пономаренко Євгенія Анатолійовича на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 02 червня 2025 року у цивільній справі №201/16342/24 за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 02 червня 2025 року задоволено позов «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Пономаренко Є.А., через підсистему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду

На виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду про витребування справи, із Соборного районного суду міста Дніпра до Дніпровського апеляційного суду надійшла цивільна справа №201/16342/24.

Вирішуючи питання про можливість прийняття апеляційної скарги до розгляду та відкриття за нею апеляційного провадження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно положень частини 1 статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 02 червня 2025 року, апеляційна скарга подана стороною апелянта через підсистему «Електронний суд» 20 червня 2025 року, тобто в межах процесуального строку встановленого ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Разом з тим, положеннями статті 356 ЦПК України передбачено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Пунктом 3 частини 4 статті 356 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення справляється судовий збір.

Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява подана до суду першої позивачем, юридичною особою, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у 2024 році.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 20254 року статтею 7 Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у сумі 3028 грн.

Згідно абз. 1 п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

В апеляційній скарзі сторона апелянта просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволення позову АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відмовити у повному обсязі.

Враховуючи зазначене, ціну позову 56451,21 грн, положення абз. 1 п.п.1, п.п.6 п.1 ч.2, ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2024 рік, відповідач ОСОБА_1 за подання цієї апеляційної скарги повинна була сплатити судовий збір в сумі 3633,60 грн (3028 грн Х 150% х 0,8 коефіцієнт пониження).

Зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї додатків вбачається, що апелянтом ОСОБА_1 судовий збір не сплачено.

Частиною 5 статті 356 ЦПК України визначено, якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

У вимогах апеляційної скарги, сторона апелянта просить звільнити відповідача ОСОБА_1 від сплати судового збору посилаючись у змісті скарги на положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Вирішуючи питання щодо звільнення апелянта ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Отже, ключовою ознакою, за якою можливо віднести правовідносини, що склались між сторонами до таких, які регулюються вищевказаним Законом є факт надання послуг позивачу.

Згідно з пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз`яснено, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачене Закону України «Про захист прав споживачів», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Як вбачається із позовної заяви, оскаржуваного рішення суду першої інстанції та апеляційної скарги з якою звернувся апелянт ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Пономаренко Є.А., позивачем у справі, на рішення у якій подана дана апеляційна скарга, є АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», а ОСОБА_1 , є відповідачем до якої пред`являлись позивачем АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» вимоги майнового характеру про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» за наслідками розгляду якого 02 червня 2025 року судом першої інстанції ухвалено оскаржуване рішення.

У статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», який є спеціальним та звільняє споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначено, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав.

Матеріали справи №201/16342/24 не містять відомостей про те, що відповідачем ОСОБА_1 заявлявся зустрічний позов до позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

При прийнятті Закону України «Про судовий збір», законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №761/24881/16-ц (провадження №14-57цс18).

Аналізуючи норму частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»можна зробити висновок, що споживач, право якого порушене і який з огляду на це подає позов, відповідно до статті цього Закону звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції, а також не має обов`язку сплати судового збору в інших судових інстанціях (постанова Верховного Суду від 09 серпня 2023 року у справі №2-64/11).

Системний аналіз частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» з врахуванням наведених правових висновків постанов Верховного Суду, дає підстави для висновку, що від сплати судового збору на всіх стадіях судового розгляду справи на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» звільняються споживачі, які мають процесуальний статус позивача, тобто особи, які звертаються до суду із позовом, та під час оскарження такими особами судових рішень в судах усіх інстанцій.

Тобто, Закону України «Про захист прав споживачів» визначає право на звільнення від сплати судового збору виключно позивачів, відповідно, відповідачі у такій справі, звертаючись до суду із апеляційними, касаційними скаргами, іншими заявами процесуального характеру, не звільняються від сплати судового збору, крім інших випадків, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правовий висновок щодо не звільнення споживача від сплати судового збору у випадку його процесуального статусу відповідача викладено у постановах Верховного Суду: від 24 травня 2021 року у справі №361/1219/16, від 10 лютого 2021 року у справі №146/1166/128 та інших, а також в ухвалах Верхового Суду про відмову у відкритті касаційного провадження: від 03 червня 2021 року у справі №531/1673/20, від 29 квітня 2021 року у справі №389/555/20, від 25 березня 2021 року у справі №225/4888/15-ц, від 15 січня 2021 року у справі №522/6218/20.

Відомості, що підставою звернення з позовом у даній справі є порушення прав відповідача та способу їх захисту з підстав Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні, а предметом розгляду були зобов`язання про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , як відповідача, перед позивачем АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Отже, за встановлених вище обставин, у даній справі на відповідача ОСОБА_1 не розповсюджується дія статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» для звільнення від сплати судового збору за звернення з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 02 червня 2025 року.

Положеннями Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо його сплати судового збору, проте ні зміст апеляційної скарги, ні додані до нього документи відповідних посилань та доказів не містять і не заявляються до застосування стороною апелянта.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у звільнені відповідача ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а отже останній слід надати документ, який підтверджує сплату судового збору за подання цієї апеляційної скарги в сумі 3633,60 грн, для долучення його до матеріалів справи.

Належними реквізитами для сплати судового збору є наступні: Отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. Подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0004628; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу: 101 ____(реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр)); Сплата судового збору, за апеляційною скаргою на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 02 червня 2025 року, справа №201/16342/24, Дніпровський апеляційний суд.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Враховуючи встановлені обставини, провадження за цією апеляційною скаргою не може бути відкрито та апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянтові десятиденного строку, з дня вручення копії даної ухвали, для надання до апеляційного суду документу який підтверджує сплату судового збору в розмірі 3633,60 грн для його долучення до матеріалів справи.

В разі наявності у апелянта інших, визначених Законом підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, сторона апелянта має право подати відповідну заяву із зазначенням обґрунтованих підстав та наданням доказів на їх підтвердження.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити з задоволенні заяви про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору з підстав статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пономаренко Євгенія Анатолійовича на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 02 червня 2025 року у цивільній справі №201/16342/24 - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десятиденний строк, з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення зазначеного в ухвалі недоліку вказаним шляхом.

У разі невиконання ухвали і не усунення встановлених недоліків у визначений строк, апеляційна скарга вважатиметься не поданою і буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Агєєв