У х в а л а

5 серпня 2025 року

м. Київ

Справа № 752/17645/22

Провадження № 61-8271ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою, яку адвокат Токовенко Олексій Володимирович подав в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач), який діє в інтересах ОСОБА_2 (далі - донька),

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 3 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 травня 2025 року

у справі за позовом позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей «Мейн Скул» (далі - відповідач) про відшкодування збитків, пов`язаних із неналежним виконанням договору, та моральної шкоди і

в с т а н о в и в:

1. У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача 80 000,00 грн за неналежне виконання умов договору про надання оплатних послуг у сфері повної загальної середньої освіти I-III ступенів від 4 серпня 2020 року та 50 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.

2. 3 серпня 2023 року Голосіївський районний суд міста Києва ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позову.

3. 9 лютого 2024 року цей суд ухвалив додаткове рішення, згідно з яким стягнув із позивача на користь відповідача 12 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

4. 30 травня 2025 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди й ухвалив у цій частині нове: стягнув із відповідача на користь позивача 25 000,00 грн відшкодування моральної шкоди; в іншій частині рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишив без змін.

5. 2 липня 2025 року адвокат в інтересах позивача, який діє в інтересах доньки, подав до Верховного Суду касаційну скаргу. Просив: скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду й ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

6. Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

6.1. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

6.2. Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

6.3. Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

6.4. Предметом позову є відшкодування збитків, пов`язаних із неналежним виконанням договору, та моральної шкоди. Ціна позову становить 130 000,00 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (757 000 грн = 250 х 3 028,00 грн такого мінімуму, встановленого у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»).

7. Позивач подав касаційну скаргу на судові рішення, які за загальним правилом не можна оскаржити до Верховного Суду. У касаційній скарзі не зазначив випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, можливо оскаржити у касаційному порядку. З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

8. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (частина четверта статті 10 ЦПК України).

8.1. Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

8.2. Згідно з практикою ЄСПЛ право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

8.3. «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (див. mutatis mutandis рішення від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95, § 53).

8.4. Застосовані державою обмеження не можуть применшувати право доступу до суду настільки, щоби порушувати саму сутність цього права. Крім того, обмеження права доступу до суду не є сумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо не переслідує легітимну мету і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (див. mutatis mutandis рішення від 28 травня 1985 рокуу справі«Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), заява № 8225/78, § 57; рішення від 21 вересня 1994 року у справі «Файєд проти Сполученого Королівства» (Fayed v. the United Kingdom), заява № 17101/90, § 65).

8.5. Позивач отримав доступ до судів першої й апеляційної інстанцій і мав можливість навести аргументи та докази на користь його позовних вимог. Право касаційного оскарження згідно з процесуальним законом обмежене. Це обмеження спрямоване на забезпечення виконання Верховним Судом завдання із забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені таким законом(частина перша статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Зазначена мета є правомірною.

8.6. Оскаржені судові рішення за загальним правилом у касаційному порядку переглянути не можна. Передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків немає. За таких умов обмеження на подання касаційної скарги є пропорційними вказаній правомірній меті та не порушують сутність права позивача на доступ до суду.

Керуючись статтями 260, 261, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 3 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей «Мейн Скул» про відшкодування збитків, пов`язаних із неналежним виконанням договору, та моральної шкоди.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала цю скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко