Справа № 642/4118/25
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

"05" серпня 2025 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ», Акціонерного товариства «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» про визнання протиправним та скасування протоколу засідання комісії, актів про порушення, коригувальних платежів -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Холодногірського районного суду м. Харкова із позовом до Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ», Акціонерного товариства «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», відповідно до якого просить: визнати протиправним та скасувати акт про порушення № 234251 Акціонерного Товариства «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» від 25 10.2024; визнати протиправним та скасувати протокол № 234251 засідання комісії з розгляду актів про порушення Акціонерного Товариства «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» від 28.11.2024; визнати недійсними та скасувати коригувальний платіж №4230125/1 від 23.01.2025, корегувальний платіж №44160425/1 від 16.04.2025 та коригувальний платіж 44170625/1 від 17.06.2025 ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» на загальну суму 28 255,09 грн., які винесені на підставі Акту № 234251 від 25.10.2024 та Протоколу № 234251 від 28.11.2024 AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 14.07.2025 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ», Акціонерного товариства «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» про визнання правочину недійсним, направлено за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2025 справа розподілена - судді Лисиченко С.М.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов такого висновку.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю Холодногірський районний суд м.Харкова виходив з того, що відповідно до матеріалів позовної заяви та інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ»- м.Харків, вул. Гоголя, 10, що територіально відноситься до Київського району міста Харкова; відповідача Акціонерного товариства «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» - м Харків, вул.Арасенка Георгія, 149, що територіально відноситься до Слобідського району міста Харкова. Судом також отримано відомості, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Київського району міста Харкова (відповідь № 1569037 від 14.07.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру). Виходячи із предмету спору відсутні підстави для визначення підсудності даного позову Холодногірському районному суду м. Харкова згідно ст. 28 ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Разом із цим, суд зазначає, що правила підсудності справ у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом. У разі, якщо судом не буде вжито заходів щодо передачі цивільної справи за підсудністю, як наслідок, справа буде розглядатись неповноважним судом, що є підставою для скасування судового рішення, прийнятого за результатами даної справи.

Так, статтею 30 ЦПК України визначено перелік позовів, які розглядаються за правилами виключної підсудності.

За змістом ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18 дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном, зокрема щодо права користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати та комунальних послуг, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини та інше. У постанові від 16.02.2021у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч.3 ст.30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (абзац перший пункту 41, пункт 42), перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Предметом позову є вимога про визнання протиправним та скасування спірних протоколів, актів та коригувальних платежів, прийняті відповідачами у зв`язку із порушенням позивачкою умов договору про постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті чого було збільшено плату за електроенергію, спожиту позивачкою, як власником зазначеного нерухомого майна.

Отже спір у справі виник з приводу нерухомого майна - надання послуг з постачання електроенергії за місцем знаходження нерухомого майна, а тому до цієї категорії позовів застосовуються правила виключної підсудності, передбачені ч.1 ст.30 ЦПК України.

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що квартира АДРЕСА_3 , за якою склалися правовідносини з постачання електричної енергії, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Холодногірського районного суду м.Харкова.

За таких обставин, відповідно до ст. 31 ЦПК України, дану позовну заяву необхідно передати за підсудністю до Холодногірського районного суду м.Харкова - за місцем знаходження нерухомого майна.

На підставі наведеного та керуючись ст. 19, 23, 30, 31, 187, 258, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу №642/4118/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ», Акціонерного товариства «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» про визнання протиправним та скасування протоколу засідання комісії, актів про порушення, коригувальних платежів - передати за підсудністю до Холодногірського районного суду м.Харкова.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/.

Суддя - С.М. Лисиченко