Справа № 689/420/24
РІШЕННЯ

Іменем України

29.07.2025 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчик О.М.,

з участю секретаря судового засідання Фурман Н.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні с-ща Ярмолинці в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь 28 740 грн. матеріальної шкоди та 8 000 грн. моральної шкоди, а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.08.2023 року о 20 год. 30 хв. в с. Соколівка Хмельницького району Хмельницької області по вул. Шевченка 114, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем МАН Т6Ч18440 реєстраційний номер НОМЕР_1 , зачепив його автомобіль Пежо 301, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований на заправці. Внаслідок зіткнення автомобіль Пежо 301 зазнав пошкоджень, а саме, було пошкоджено: переднє ліве крило, передні ліві двері, задні ліві двері. На місці дорожньо-транспортної пригоди відповідач визнав свою вину, та ними було складено Європротокол. Відповідач погодився у добровільному порядку відшкодувати позивачу завдану шкоду страховою виплатою, а також зобов`язався в усній домовленості доплатити ті витрати, які не покриє страховка. Страхові виплати не покрили всі витрати на ремонт авто, але відповідач не оплатив різницю цих витрат, на дзвінки та повідомлення не відповідає.

Відповідно до наряду-замовлення № А07802, загальна вартість ремонтних робіт його автомобіля складає 107 090 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПРАТ СГ «ТАС», за полісом ЕР - 214187005. 15 вересня 2023 року страховою компанією відповідача було виплачено страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 78 350 грн. Різниця між сплаченою страховою компанією сумою (78 350 грн.) та загальною вартістю ремонтних робіт (107 090 грн.) складає 28 740 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім того, позивач зазначає, що вказаною дорожньо-транспортною пригодою йому заподіяно також моральну шкоду, яку він просить стягнути з відповідача в розмірі 8 000 грн.

Позивач обґрунтовує моральну шкоду тим, що внаслідок пошкодження його автомобіля, він поніс витрати на його ремонт, який був тривалим, йому довелося пересісти на громадський транспорт. Через додаткові непередбачувані витрати змінилися його відносини з членами сім`ї, зникла можливість виїжджати на вихідні на відпочинок з сім`єю.

Моральна шкода полягає у стражданнях, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою, порушенні звичного способу життя та негативному впливі на стан здоров`я.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у ньому.

02.04.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, а саме матеріальну шкоду в сумі франшизи 1600 грн. А також, просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив в повному обсязі, зазначивши, що матеріальну шкоду позивачу повністю відшкодувала ПАТ «СК «ТАС», а доказів заподіяння йому моральної шкоди не надано.

Представник третьої особи ПАТ «СК «ТАС» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є володільцем автомобіля Пежо 301, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а ОСОБА_4 є володільцем автомобіля МАН Т6Ч18440 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

24 серпня 2023 року відбулась дорожньо-транспортна пригода з участюавтомобіля МАН Т6Ч18440 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіляПежо 301, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований, що належить ОСОБА_1 .

Учасники дорожньо-транспортної пригоди склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 24.08.2023, відповідно до якогоОСОБА_1 зазначив, що вважає себе потерпілою стороною, а ОСОБА_4 зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталася під час повороту ліворуч, зауважень не мав, у зв`язку з чим суд вважає, що ОСОБА_4 свою вину у вчинені дорожньо-транспортної пригоди визнав. Крім того, в судовому засіданні сторона відповідача не заперечувала винуватості відповідача у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортна пригоди.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобільмарки Пежо 301, реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження, а саме, пошкоджено: переднє ліве крило, передні ліві двері, задні ліві двері (т.1 а.с.111).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-214187005 від 19.04.2023 в ПАТ «СК «ТАС», строк дії з 19 квітня 2023 року по 18 квітня 2024 року, страхова сума за шкоду, заподіяну майну складає 160000 грн., розмір франшизи 1600 грн. (т.1 а.с.52).

Щодо вирішення цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктами 2, 3 частини 1 статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Положеннями пункту 33.2 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Постановою Правління НБУ «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №108 від 30.05.2022, яка діяла на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, визначено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80000 гривень на потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом пункту 35.1 статті 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися, у тому числі зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують.

Згідно пункту 36.2 статті 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених устатті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у т.ч. шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як вбачається з інформації ПАТ «Страхова Група ТАС», матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Пежо 301, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно заяви про страхове відшкодування від 05.09.2023, з врахуванням франшизи становить 78 400 грн., які були перераховані на рахунок позивача (т.1 а.с.15,66).

Позивач у позові просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 28 740 грн., як різницю між вартістю ремонтних робіт - 107 090 грн., що вказана у наряді-замовленні № А07802 та сумою 78 400 грн., яка йому відшкодована ПРАТ СГ «ТАС».

Суд вважає, що зазначена вимога задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Дійсно, відповідно до наряду-замовлення № А07802 ФОП ОСОБА_5 від 16.09.2023, вартість робіт і матеріалів у зв`язку з ремонтом автомобіля Пежо 301, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 107 090 грн. (т.1 а.с.17).

Однак, як вбачається з висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/126-25/5148-АВ від 20.05.2025, призначеної судом за клопотанням представника позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ марки «Реugeot» моделі «301», номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП, станом на 24.08.2023, могла складати 66 075,53 грн. (т.2 а.с.96-111).

Таким чином, ПАТ «Страхова Група ТАС», сплативши позивачу страхове відшкодування в розмірі 78 400 грн., повністю відшкодувала матеріальний збиток, завданий йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначений у висновку експерта від 20.05.2025.

При цьому, суд не бере до уваги посилання представника позивача на те, що доказом майнової шкоди позивача є не висновок експерта, а наряд-замовлення № А07802 від 16.09.2023, відповідно до якого матеріальний збиток позивача становить 107 090 грн., з огляду на таке.

Відповідно до ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

При цьому, суд враховує, що судова транспортно-товарознавча експертиза у справі проведена завідувачем сектору автотоварознавчих досліджень, відділу товарознавчих, гемологічних, економічних, будівельних, земельних досліджень та оціночної діяльності Чернівецького НДЕКЦ МВС Россохою І.В., який має вишу економічну та юридичну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення транспортно-товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» (свідоцтво №8628, видане ЕКК МВС 10.04.2008, свідоцтво про підтвердження кваліфікації судового експерта № 28, видане ЕКК МВС 17.03.2013, свідоцтво про підтвердження кваліфікації судового експерта № 1769, видане ЕКК МВС 26.03.2018, свідоцтво про підтвердження кваліфікації судового експерта №2896, видане ЕКК МВС 11.12.2023), стаж експертної роботи - з 2007 року.

Експерт ОСОБА_6 попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за статтями 384, 385 КК України (т.2 а.с.97).

Крім того, суд враховує те, що при проведенні експертизи експерт використовував такі джерела: Постанову Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»; Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстровану в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (зміни до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджені наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 21.10.2019№ 3207/5/1033, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.10.2019 за № 1129/34100, з останніми змінами та доповненнями згідно з наказом Міністерства юстиції №2060/5/496 від 24.05.2022); Методику визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу внесена до Реєстру методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції України 28.04.2023 за № 12.2.04; «Бюлетень автотоварознавця» №130, серпень 2023 (Електронна версія); Програмний комплекс AUDATEX; дані світової мережі Інтернет: www.bank.gov.ua. (т.2 а.с.98 зворот).

Враховуючи наведене, суд вважає, що належним та допустимим доказом, який підтверджує розмір матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є саме висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/126-25/5148-АВ від 20.05.2025, а не наряд-замовлення № А07802 від 16.09.2023 ФОП ОСОБА_5 .

Крім того, суд враховує, що експертизу призначено за клопотанням сторони позивача, експертній установі, яку запропонувала сторона позивача і на вирішення експерта поставлено питання, які визначено стороною позивача.

Клопотань щодо призначення додаткової або повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи сторона позивача не заявляла.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.

Щодо вирішення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_4 , транспортний засіб належний позивачу ОСОБА_1 зазнав механічних ушкоджень, у зв`язку з чим позивач зазнав душевних страждань, пошкодження транспортного засобу спричинило негативні зміни в житті позивача ОСОБА_1 .

Крім того, суд враховує пояснення позивача в судовому засіданні про те, що він є внутрішньо-переміщеною особою і внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не міг протягом тривалого часу, поки відбувався ремонт автомобіля, перевозити речі на нове місце проживання з м. Краматорськ в м. Чернівці (а.с.13).

Також, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує пояснення позивача про те, що його малолітня дочка, яка була очевидцем аварії, до цього часу боїться їздити в автомобілі.

Враховуючи наведене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням характеру заподіяння шкоди, характеру і обсягу моральних страждань позивача, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 грн.

В задовленні решти позовних вимог слід відмовити.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Представником відповідача до закінчення розгляду справи по суті було подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., а саме, надано: ордер на надання правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги №01/03/24 від 01.03.2024 з описом наданих послуг (т.1 а.с.56,61).

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (справа №922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Досліджені судом докази вказують на те, що ОСОБА_1 має понести витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи.

Однак, враховуючи заяву представника позивача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, складності даної справи, враховуючи принцип розумності розміру витрат на правничу допомогу, а також, враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 164,83 грн. ((5000 грн.х100% : 36 740 грн.) х 1 211,20 грн. : 100%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5,10,12,13,77-81,141,258-259,263-265 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 ) відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 5 (п`ять тисяч) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 5 000 (п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 ) судовий збір в розмірі 164 (сто шістдесят чотири) грн. 83 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчик О.М.