Провадження № 2/761/9073/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., вивчивши матеріали справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління/утримання паркінгу, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, -

в с т а н о в и в :

У липні 2025р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали зазначеного позову за підсудністю від Святошинського районного суду м. Києва на підставі ухвали суду від 19 травня 2025р., у якому позивач ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера» просило суд стягнути із відповідача ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з управління/утримання паркінгу у будинку АДРЕСА_1 , інфляційні втрати та три відсотки річних у загальній сумі 77883,78 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла в провадження судді Волошина В.О.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви суд приходить до висновку про те, що зазначені матеріали необхідно передати на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок визначення територіальної підсудності цивільних справ закріплений в статтях 26-30 ЦПК України, відповідно до яких підсудність визначається за предметними і територіальними ознаками.

Відповідно до правил ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у пунктах 41 та 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013р. № 3 (далі - Постанова Пленуму № 3), визначено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи із зазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019р. у справі №638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09 вересня 2020р. в справі №910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021р. у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем, як власником, своїх зобов`язань по сплаті послуг за управління/утримання паркінгу (гаражів №№ НОМЕР_1 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за житлову послугу управління багатоквартирним будинком повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Суд наголошує на тому, що вказані послуги надавались безпосередньо за місцем знаходження нерухомого майна, а відтак і позов про стягнення заборгованості за надання послуг підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, визначеними ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Місцезнаходження вказаного нерухомого майна документально підтверджено матеріалами позову.

Відповідно до адміністративно-територіального устрою м. Києва, будинок АДРЕСА_1 знаходиться у Святошинському районі м. Києва, який відноситься до юрисдикції Святошинського районного суду м. Києва.

З огляду на викладене вище, вказаний позов не підсудний Шевченківському районному суду міста Києва, оскільки поданий з приводу надання житлової послуги, яка надається за місцем знаходження нерухомого майна, а тому, на підставі ст. 30 ЦПК України підлягає передачі до територіальної юрисдикції до Святошинського районного суду м. Києва.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1, ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 259, 261, 268, 353-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління/утримання паркінгу, інфляційних втрат та трьох відсотків річних - передати за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: