Справа № 364/499/25
Провадження № 2/364/289/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025 Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Володарського районного суду Київської області в селищі Володарка Білоцерківського району Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 02.06.2025 надійшов зазначений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в якій Позивач просить суд: стягнути з Відповідача на її користь як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дати пред`явлення позову до закінчення навчання 30.06.2026 (а.с. 3).

На обґрунтування заявленої позовної вимоги Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що у період з 2003 року до 2017 року її мати ОСОБА_3 перебувала у цивільному шлюбі з її батьком Відповідачем ОСОБА_2 . У цей період часу, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася вона Позивач ОСОБА_1 . На підставі рішення Володарського районного суду Київської області у справі № 364/943/17 Відповідач сплачував аліменти на утримання Позивача у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення Позивачем повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас Позивач з 01.09.2022 стала студенткою денної форми навчання 1 курсу Таращанського технічного та економічно-правового фахового коледжу відділення «Право»; наразі вона є студенткою 3 курсу названого коледжу за контрактом. Її мати ОСОБА_3 працює продавцем, отримуючи мінімальну заробітну плату, та має на своєму утриманні ще двох неповнолітніх дітей, тому у повній мірі не може забезпечити потреби Позивача, оскільки останній необхідні кошти на харчування, придбання навчальної літератури тощо. При цьому Відповідач є здоровою людиною працездатного віку, має можливість утримувати свою повнолітню дитину, що продовжує навчання.

Після виконання вимог частин шостої восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалою суду від 10.06.2025 відкрито провадження у справі, вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та їх виклику у судове засідання за наявними у справі матеріалами (письмове провадження), встановлено Відповідачеві 15-денний строк з дня отримання ухвали суду для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову, роз`яснено право подати у зазначений строк клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також роз`яснено строки розгляду справи, визначені статтею 275 ЦПК України не пізніше 09.08.2025.

За названою статтею 275 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на це та дату відкриття судом провадження у цій справі строк її розгляду, як зазначено вище, спливає 09.08.2025; як вбачається з матеріалів справи, жодна із сторін не заявила клопотання про розгляд справи в іншому порядку.

Відповідач, отримавши 12.06.2025 згадану ухвалу суду від 10.06.2025 та 14.06.2025 копії позовної заяви і доданих до неї документів, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями (а.с. 38, 41), проте протягом встановленого судом строку відзиву на позовну заяву, а так само і клопотання про розгляд справи у судовому засіданні до суду не подавав.

Позивач також отримала згадану ухвалу суду 13.06.2025, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями (а.с. 39, 40).

З огляду на це та враховуючи ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі частини восьмої статті 178 ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (Відповідач) є батьками Позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 , виданого 08.05.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 6).

Заочним рішенням Володарського районного суду Київської області від 03.10.2017 у справі № 364/943/17, що набрало законної сили 24.10.2017, задоволено позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та стягнуто з останнього аліменти на утримання на утримання двох неповнолітніх дітей, зокрема Позивача у теперішній справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 23.08.2017 та до досягнення найстаршою дитиною (Позивачем ОСОБА_1 ) повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 42-45).

Зміст згаданого у позовній заяві судового рішення, що наведено вище, перевірено судом за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень (реєстраційний номер рішення у Реєстрі 69279887) у порядку повного доступу для суддів на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень».

Обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).

Позивач, починаючи з 01.09.2022 та до 30.06.2026, навчається за контрактом на денній формі навчання у Таращанському технічному та економічно-правовому фаховому коледжу, відділення «Право», наразі перебуває на третьому курсі, що підтверджено довідкою названого навчального закладу від 27.05.2025 № 246 (а.с. 13) та додатковим договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця від 01.09.2022 № 16-д-22, згідно з яким вартість кожного року навчання складає 16 500 грн. (а.с. 8-9).

Також судом встановлено, що Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено копією довідки про реєстрацію місця проживання (а.с. 7), фактично проживає у названому селища за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з матір`ю ОСОБА_3 та двома дітьми останньої: ОСОБА_4 , учнем Володарського ліцею, та ОСОБА_5 , вихованецею Володарського ЗДО «Пізнайко», що підтверджено копією акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 20.05.2025 № 145, складного комісією Володарської селищної ради (а.с. 14).

Як стверджено Позивачем у позовній заяві та не спростовується Відповідачем, який отримав копії позовної заяви і доданих до неї документів (а.с. 41), проте відзиву із запереченнями проти позову суду не подав, Позивач перебуває на утриманні своєї матері ОСОБА_3 , яка отримує мінімальну заробітну плату та має на своєму утриманні ще двох неповнолітніх дітей (а.с. 14). Відтак у повній мірі не може забезпечити потреби Позивача, якій необхідні кошти на харчування, придбання навчальної літератури, оплати за навчання (а.с. 10) тощо. Позивач стипендію не отримує, не працює та інших джерел доходу не має, що підтверджується довідкою про її доходи від 15.05.2025 № 409 (а.с. 12). Проте Відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дочки не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює головним спеціалістом відділу економіки, інвестицій та агропромислового розвитку Володарської селищної ради, що підтверджується копією щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2024 рік (а.с. 16-24). При цьому Відповідач є людиною здоровою, працездатного віку. Добровільної згоди щодо виплати ним аліментів на навчання Позивача сторонами досягнуто не було.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, Відповідачем не подавались, про причини неможливості їх подання суд не інформувався.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (частина перша статті 81 ЦПК України). Зокрема, Відповідачем подаються докази разом з поданням відзиву; докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини третя, восьма статті 83 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16.02.2022 у справі № 381/2423/20, звертав увагу на те, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 названого Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Наведене роз`яснено судам, зокрема, у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 644/3610/16, від 16.02.2022 у справі № 381/2423/20.

Крім того, суд виходить з того, що Конституцією та СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина (зокрема, постанова Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 644/3610/16).

Визначаючи розмір аліментів на повнолітню дочку, суд керується приписами статті 200 СК України, згідно з якими розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 названого Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої згаданої статті 182 СК України, що перелічує обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 381/2423/20).

Крім того, до наведених відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 названого Кодексу (стаття 201 СК України). Відтак, положення статті 182 цього Кодексу щодо визначення мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до цих відносин не застосовуються.

Зважаючи на усе наведене вище, оцінивши в сукупності наявні докази та враховуючи закріплений статтею 199 СК України обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, рівність обов`язку батьків брати участь у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким із них проживає дитина, доведеність потреби Позивача у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі (неотримання стипендії, необхідність коштів на харчування, придбання навчальної літератури, проїзду від міста проживання від селища Володарка, до місця навчання місто Тараща), а також виходячи з відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів та заперечень з боку Відповідача, зокрема, щодо відсутності у нього можливості утримувати свою повнолітню доньку, тому суд вбачає наявними підстави для задоволення позову та стягнення з Відповідача аліментів на утримання Позивача як його повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у заявленому розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), що є обґрунтованим, логічним, до того ж відповідає розміру аліментів на одну дитину, передбаченому пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України. Обставин, що могли б свідчити про неможливість сплати Відповідачем аліментів у зазначеному розмірі, останнім суду не повідомлялись та з матеріалів справи судом не встановлено.

Аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову (частина перша статті 191, частина перша статті 201 СК України) та до закінчення навчання Позивача (частина друга статті 199 СК України).

Також суд у порядку пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Відповідача аліментів на користь Позивача як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, за імперативними вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, у тому числі судового збору (частина перша статті 133 ЦПК України), з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли (у даному випадку держави).

Враховуючи, що розгляд справи здійснено за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось (частина друга статті 247 ЦПК України).

Відповідно до статей 199- 201 СК України та керуючись статтями 2-4, 11-13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-283, 351-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову з 02.06.2025 і до припинення навчання у Таращанському технічному та економіко-правового фахового коледжу (адреса місцезнаходження: вул. Богдана Хмельницького, 3, м. Тараща, Білоцерківський р-н, Київська обл., 09501) до 30.06.2026, але не довше ніж до досягнення нею 23 років 11.04.2030.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Таращанському технічному та економіко-правового фахового коледжі (адреса місцезнаходження: вул. Богдана Хмельницького, 3, м. Тараща, Білоцерківський р-н, Київська обл., 09501).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп.

Копії рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи зазначений строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. А. Макаренко