Справа № 362/979/25
Провадження № 2/362/1696/25
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"04" серпня 2025 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у місті Василькові в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з власної ініціативи питання щодо зупинення провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості й

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» (далі позивач, ТОВ «ФК «Суперіум») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 75 979,25 грн.

Ухвалою від 13 лютого 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з без повідомлення (виклику) сторін.

До суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача, за змістом яких відповідач, розвідник-навідник розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , вірний військовій присязі, у бою за Батьківщину, мужньо виконувавши військовий обов`язок від 05 березня 2025 року вважається зниклим безвісти. Що підтверджується Сповіщенням сім`ї №1/2737 від 07 березня 2025 року, а також витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, згідно зі сповіщенням сім`ї № 1/2737 від 07 березня 2025 року, направленим ІНФОРМАЦІЯ_1 дружині відповідача, ОСОБА_1 зник безвісти 05 березня 2025 року під час виконання бойового завдання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

За приписами пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (із змінами), затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та діє дотепер.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

За приписами частини першої статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи (частина перша статті 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»).

Статтею 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначено, що розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, припиняється не пізніше ніж через три дні з дня встановлення місця перебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи з повідомленням про це її близьких родичів та членів сім`ї, а також заявника, якщо заявник не є близьким родичем та членом сім`ї. Про припинення розшуку особи, зниклої безвісти за особливих обставин, невідкладно робиться відмітка в Реєстрі.

Враховуючи, що відповідач, перебуваючи на військовій службі, в ході виконання своїх обов`язків щодо захисту Батьківщини, суверенітету та територіальної цілісності України зник безвісті, й у той же час ураховуючи, що законом закріплено обов`язок суду зупинити провадження у справі за обставин перебування сторони на військовій службі, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

За приписами частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Водночас суд роз`яснює учасникам справи обов`язок невідкладно повідомити суду у разі, якщо відпадуть обставини, що зумовили зупинення провадження у справі.

Керуючись статтями 247, 251, 253, 260, 261, 353-354 ЦПК України, суд

постановив:

зупинити провадження у цивільній справі № 362/979/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.В. Попович