П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року м. Київ

Справа №356/758/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/8378/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Верланова С.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березанського міського суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Лялик Р.М. 27 січня 2025 року в м. Березань, повний текст рішення складений 30 січня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Березань-Сервіс» про стягнення заборгованості із заробітної плати та виплату компенсації у зв`язку із порушенням строків її виплати,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 01 квітня 2022 року по 15 липня 2024 року за трудовим договором, на умовах дистанційної роботи працював в ТОВ «Управляюча компанія «Березань-Сервіс» менеджером (управителем) групи житлових будинків та належним чином виконував свої трудові обов`язки і не мав жодних претензій чи нарікань від роботодавця.

Згідно умов 8.4.3. трудового договору ТОВ «Березань-Сервіс», як роботодавець, зобов`язувалося своєчасно і в повному розмірі виплачувати йому заробітну плату, розмір якої за домовленістю сторін складав 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень на місяць.

Проте, керівництво ТОВ «Березань-Сервіс», посилаючись на тимчасові фінансові труднощі, на протязі тривалого періоду проводило нарахування і виплату належної йому по трудовому договору заробітної плати не в повному обсязі, що підтверджується довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-7 та з періодичним порушенням встановлених термінів. Жодних повідомлень про зміну істотних умов праці, пов`язаних з режимом роботи чи оплатою праці, він не отримував. При цьому відповідач постійно давав запевнення, що недонарахована заробітна плата буде обов`язково виплачена при покращенні фінансового стану підприємства.

Дійсно з липня 2022 року по серпень 2023 року позивач отримував часткову компенсацію недонарахованої йому заробітної плати, але з вересня 2023 року і до його звільнення з роботи 15 липня 2024 року проблеми з повнотою нарахування і виплатою належної йому по трудовому договору заробітної плати знову відновилися.

За весь період роботи в ТОВ «Березань-Сервіс» з 01 квітня 2022 року по 15 липня 2024 року, тобто за 27 повних календарних місяців і 9 робочих днів липня 2024 року позивачу, згідно умов трудового договору, належало до нарахування 410869,57 грн заробітної плати. Фактично ж відповідач провів нарахування лише в розмірі 366761,82 грн. Таким чином, загальна сума недонарахованої заробітної плати становить 44107,75 грн, через що він не отримав 35506,74 грн готівкових коштів, належних йому після вирахування податків та зборів.

В разі порушення строків виплати заробітної плати працівникам передбачена компенсація втрати її частини, відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

18 листопада 2024 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просив зобов`язати відповідача провести донарахування належної йому за період з листопада 2021 року до 15 липня 2024 року заробітної плати в розмірі 119107,75 грн і провести її виплату після утримання податків і зборів. Стягнути з ТОВ «Березань-Сервіс» на його користь 27958,89 грн компенсації за затримку виплати заробітної плати.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 27 січня 2025 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Березань-Сервіс» про стягнення заборгованості із заробітної плати та виплату компенсації у зв`язку із порушенням строків її виплати.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу відповідачем була виплачена сума заробітної плати нарахованої правомірно, в повному обсязі, відповідно до штатного розпису та трудового розпорядку підприємства. За таких обставин, суд вважав, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням позивач, ним подана апеляційна скарга, в якій вона вказує на те, що рішення суду є таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права та за неповного з`ясування обставин справи.

Позивач зазначає про те, що суд першої інстанції не заперечуючи проти його заяви про збільшення позовних вимог, не приділив уваги розгляду цієї частини позову, зосередившись при розгляді справи виключно тільки на періоді з 01 квітня 2022 року по 15 липня 2024 року, тобто вже після того як відповідач переуклав з ним трудовий договір і оформив офіційне працевлаштування. Вказаний факт свідчить про неповне з`ясування судом обставин, що мають надзвичайно важливе значення для справи.

Відповідач в порушення зазначених вимог чинного законодавства неодноразово в односторонньому порядку, без будь-якого погодження з його сторони, змінював встановлений трудовим договором розмір заробітної плати, мотивуючи це нестабільністю фінансового стану підприємства.

Суд першої інстанції прийняв копії наказів ТОВ «Березань-Сервіс» № 34 від 01 квітня 2022 року, № 48 від 30 червня 2022 року, № 49/1 від 31 травня 2023 року, № 58 від 30 серпня 2023 року щодо зміни істотних умов праці, з якими позивач начебто відмовився ознайомлюватися, в якості належних і допустимих доказів, однак і повідомлення, і акти датовані одним днем, і позивач взагалі не міг перебувати у ці дні в офісі ТОВ «Березань-Сервіс», так як працював дистанційно. Також відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, не надав суду жодних доказів того, що порушення по невиплаті усіх необхідних сум заробітної плати сталися внаслідок ведення на території його діяльності воєнних дій, які могли б негативно вплинути на роботу ТОВ «Березань-Сервіс».

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому процесуальним законом порядку, причини неявки суду не повідомив. А тому керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала, що його неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що 31 березня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Управляюча компанія «Березань-Сервіс» було укладено трудовий договір № 1, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було прийнято на посаду менеджера (управителя) групи житлових будинків ТОВ «Березань-Сервіс» за сумісництвом із заробітною платою в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень на місяць; договір є безстроковим, датою початку роботи є 01 квітня 2022 року (а.с.7-9). При цьому слід зазначити, що у договорі визначена дата «31 березня 2021 року», однак позивач в судовому засіданні апеляційного суду визнав, що договір був укладений у відповідну дату 2022 року, а 2021 рік вказаний помилково.

Згідно з п. 1.1 трудового договору даний договір укладено на підставі ст. 60-2 КЗпП України та у відповідності з типовою формою трудового договору про дистанційну роботу, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 913-21 від 05 травня 2021 року.

Пунктами 2.2, 5.1 трудового договору передбачено, що працівник самостійно визначає робоче місце (місце роботи) та виконує роботу поза робочими приміщеннями чи територією роботодавця. Виконання дистанційної роботи може поєднуватися з виконанням працівником роботи на робочому місці у приміщенні чи на території роботодавця. Працівник розподіляє свій робочий час на власний розсуд та на нього не поширюються правила внутрішнього трудового розпорядку роботодавця.

Згідно з актом, складеними працівниками відповідача 01 квітня 2022 року, ОСОБА_1 ознайомився з наказом про зміну істотних умов праці № 34 від 01 квітня 2022 року, але відмовився від проставлення підпису. Усних і письмових заперечень, скарг, заяв від ОСОБА_2 не надходило. Від письмового переукладення договору про дистанційну роботу відмовився (а.с.29 на звороті).

Згідно з актом, складеними працівниками відповідача 31 травня 2023 року, ОСОБА_1 ознайомився з наказом про зміну істотних умов праці № 49/1 від 31 травня 2023 року, але відмовився від проставлення підпису. Усних і письмових заперечень, скарг, заяв від ОСОБА_2 не надходило. Від письмового переукладення договору про дистанційну роботу відмовився (а.с.30 на звороті).

Згідно з актом, складеними працівниками відповідача 30 серпня 2023 року, ОСОБА_1 ознайомився з наказом про зміну істотних умов праці № 58 від 30 серпня 2023 року, але відмовився від проставлення підпису. Усних і письмових заперечень, скарг, заяв від ОСОБА_2 не надходило. Від письмового переукладення договору про дистанційну роботу відмовився (а.с.30).

Наказом ТОВ «Березань-центр» № 58 від 11 липня 2024 року ОСОБА_1 змінено істотні умови праці з 15 липня 2024 року, а саме змінено режим роботи з дистанційної роботи по сумісництву на офісний режим роботи на території роботодавця за адресою: Київська область, Броварський район, м. Березань, пров. Б. Хмельницького, 19 в та встановлено чотирьох годинний робочий день з понеділка по п`ятницю, вихідні - субота, неділя та додатковий вихідний день - середа. З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлений під підпис, що підтверджується відповідною відміткою, проте зазначив «не згоден» (а.с.33).

Згідно з довідкою ТОВ «Управляюча компанія «Березань-Сервіс» від 10 вересня 2024 року, наданої позивачем, сума щомісячно нарахованої і виплаченої заробітної плати ОСОБА_3 за період з 01 квітня 2022 року по 15 липня 2024 року складає 315317,40 грн (а.с.12,39).

В довідці наданій ТОВ «Управляюча компанія «Березань-Сервіс» наведений детальний розрахунок, з якого вбачається, що заробітна плата нараховувалась ОСОБА_1 виходячи із кількості відпрацьованих днів, яких в переважній більшості було 17-18 на місяць, а в липні 2024 року 9 робочих днів (а.с.31).

Згідно з розрахунковим листком за липень 2022 року з ОСОБА_4 проведено остаточний розрахунок при звільненні та нараховано заробітної плати (за тарифними ставками, посадовими окладами) за 9 днів в розмірі 4695,65 грн, компенсацію за невикористану відпустку в кількості 31 день в розмірі 12927,62 грн та вихідну допомогу в розмірі 12009,20 грн. Всього нараховано 29632,47 грн, з них утримано ПДФО в сумі 5333,84 грн та військовий збір в сумі 444,49 грн, врахований виплачений (аванс) 23854,14 грн (а.с.13,41).

18 листопада 2024 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просив зобов`язати відповідача провести донарахування належної йому за період з листопада 2021 року до 15 липня 2024 року заробітної плати в розмірі 119107,75 грн і провести її виплату після утримання податків і зборів. Стягнути з ТОВ «Березань-Сервіс» на його користь 27958,89 грн компенсації за затримку виплати заробітної плати.

Ця заява мотивована тим, що трудові відносини між сторонами були фактично розпочаті в листопаді 2021 року, позивачем був підготовлений весь пакет конкурсної документації для призначення управителів багатоквартирних будинків на території Березанської громади, переможцем якого було визнано ТОВ «Березань-центр». А тому позивач вказував на невиплату заробітної плати у період з листопада 2021 року по березень 2022 року на суму 75000 грн (а.с.46-49).

На підтвердження цих вимог суду надано в копіях: пакет конкурсної документації ТОВ «Березань-центр», рішення Виконавчого комітету Березанської міської ради № 213 від 03 грудня 2021 року про призначення ТОВ «Березань-центр» управителем багатоквартирних будинків, проєкт трудового договору від 25 листопада 2021 року щодо трудових відносин між ТОВ «Березань-центр» та ОСОБА_1 (без підписів сторін), електронне листування за період з жовтня 2021 року по березень 2022 року (а.с.51-99).

В подальшому суду позивачем була представлена копія трудового договору укладеного між ТОВ «Березань-центр» та ОСОБА_1 25 листопада 2021 року, яка була отримана позивачем на запит від Виконавчого комітету Березанської міської ради. Відповідно до п.1. цього договору роботодавець приймає працівника на роботу на посаду «Менеджер (управитель) групи житлових будинків» та зобов`язується виплачувати заробітну плату згідно з штатним розписом підприємства та умовами цього договору. У п.3.1. договору вказано, що він набирає чинності з дня прийняття виконкомом рішення щодо визнання роботодавця переможцем конкурсу по призначенню управителя групи багатоквартирних будинків в м. Березань (а.с.121-123).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами регулює законодавство про працю.

Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою (ч. 2 ст. 2 КЗпП України).

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України, положення якої кореспондуються із частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці», визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Положеннями ст. 102-1 КЗпП України визначено, що сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у роботодавця - фізичної особи. Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

З наведених обставин справи вбачається, що сторонами визнаються обставини перебування у трудових відносинах з 01 квітня 2022 року по 15 липня 2024 року, на підставі трудового договору укладеного між ними 31 березня 2022 року. Слід звернути увагу на те, що умовами договору була визначена робота позивача за сумісництвом та дистанційно.

Дійсно умовами договору сторонами був визначений розмір заробітної плати позивача у сумі 15000 грн на місяць.

З наданої відповідачем довідки вбачається, що оплата праці позивача здійснювалась відповідно до кількості відпрацьованих днів. Даних на спростування визначеної відповідачем кількості відпрацьованих днів позивачем суду представлено не було.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що умовами трудового договору сторонами був визначений розмір заробітної плати за повний місяць роботи, в якому як правило 24 робочі дні. Наведеними вище положеннями законодавства визначено, що працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Відповідачем була визначена кількість відпрацьованих робочих днів позивачем відповідно до яких був визначений розмір його заробітної плати. Позивачем не надано даних на підтвердження обставин роботи у більшій кількості робочих днів та/або обсягу виконаної ним роботи, що б вказував на такі обставини. А тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача недоплаченої за умовами договору заробітної плати у розмірі 44107,75 грн (без урахування податків і зборів), відповідно, і відсутні підстави для стягнення інфляційних втрат, як про то заявлено позивачем.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції його заяви про збільшення позовних вимог, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції дійсно не наведено доводів щодо цього, разом з тим з матеріалів справи вбачається, що вказані обставини становили перевірку на стадії розгляду справи судом першої інстанції і сторона відповідача, у відзиві на заяву про збільшення позовних вимог, заперечувала обставини існування трудових відносин з позивачем до 01 квітня 2022 року.

З наданих суду копій трудового договору від 25 листопада 2021 року, вбачається, що одна з них не містить підписів сторін, а копія з підписами сторін, була отримана позивачем на запит від Виконавчого комітету Березанської міської ради. Позивачем в судовому засіданні апеляційного суду була визнана відсутність оригіналу цього договору. Відповідачем також не визнавались обставини укладення цього договору. За умовами цього договору він набирає чинності з дня прийняття виконкомом рішення щодо визнання роботодавця переможцем конкурсу по призначенню управителя групи багатоквартирних будинків в м. Березань, таке рішення було прийнято 03 грудня 2021 року. Разом з тим, умовами цього договору заробітна плата позивача мала визначатись згідно з штатним розписом підприємства. Даних про наявність затвердженого штатного розпису та початок фактичної роботи відповідача матеріали справи не містять. Вказане у свою чергу унеможливлює визначення розміру заробітної плати позивача та обсягу виконаної роботи. А тому правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за вказаний період відсутні.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відсутність оцінки доводів позивача щодо стягнення заборгованості за період до укладення трудового договору від 31 березня 2022 року не вплинула на правильність вирішення справи по суті.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача висновків суду не спростовують. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи. Тому апеляційний суд залишає апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 27 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: С.М. Верланов

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 25 липня 2025 року.