Номер провадження: 22-ц/813/3215/25
Справа № 946/4730/21
Головуючий у першій інстанції Бурнусус О. О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 жовтня 2024 року, ухвалене судом у складі судді Бурнусус О.О., в м. Ізмаїл Одеської області,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , який в подальшому уточнила, про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , актовий запис № 498 від 09 квітня 2013. Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 09 квітня 2013 року. Після смерті якого відкрилася спадщина.За життя спадкодавець заповіту не залишав, вважав що все майно, яке на сьогодні є предметом позову залишиться його доньці ОСОБА_4 , яка постійно проживала з ним, вела спільне з ним господарство, дбала про нього не лише як про батька, а й про особу з інвалідністю. Зазначає, що піклування та догляд за батьком та за будинком здійснювала лише позивачка, жодної допомоги з боку старшої сестри ОСОБА_5 , яка претендує на спадок, не було, ані морально, ані матеріально, хоча померлий неодноразово звертався за допомогою до відповідача по справі.

Посилається, що відповідно до будинкової книги на житловий будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виписалась із вказаного житлового будинку. Фактично виїхала з нього в 1998 році. З тих пір жодного відношення до будинку не мала, з батьками майже не спілкувалась, а після смерті матері перестала провідувати батька, допомоги по догляду за батьком не надавала.

Державним нотаріусом Ізмаїльського нотаріального округу Черненко С.М. 21.03.2020 року повідомлено позивача по справі про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після померлого ОСОБА_3 , оскільки між спадкоємцями за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує суперечка з питання отримання належних часток спадкового майна, що залишилося після смерті батька ОСОБА_3 .

Позивач вважає себе такою, що прийняла спадщину після померлого батька ОСОБА_3 та вступила в управління та володіння спадковим майном з моменту відкриття спадщини та до сьогодні.

ОСОБА_1 просила суд встановити факт прийняття спадщини шляхом управління та володіння спадковим майном; визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0793 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер - :01:010:0075; грошовий вклади в "Ощадбанку" на рахунку № НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_3 ; грошовий вклад в "Ощадбанку" по рахунку № НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_3 ; земельну ділянку площею 1,17 га, розташовану на території Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_4 , передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - :01:001:0086; майновий сертифікат № 30 від 27.12.2000 року на пайовий фонд у господарстві колективного рибальського господарства ім. Калініна, що дорівнює 0,58 % пайового фонду на ім`я ОСОБА_3 , усунути від права на спадкування ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 .

В грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина. ОСОБА_2 зазначила, що вона є спадкоємцем першої черги згідно ст. 1261 ЦК України та відповідно ст. 1270 УК України у встановлений законом строк подала до нотаріального органу заяву про прийняття спадщини.

Звернувшись до державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П., з проханням видачи свідоцтва про право власності на 1/2 частину спадщини за законом їй було відмовлено, у зв?язку із тим, що оригінали документів, які посвідчують право власності спадкодавця, ОСОБА_3 на майно - відсутні.

ОСОБА_2 просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: частину житлового будинку з надвірними спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; частину земельної ділянки площею 0,0793 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер - :01:010:0075; частину грошових вкладів в "Ощадбанку" на рахунку № НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_3 ; частину грошових вкладів в "Ощадбанку" по рахунку № НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_3 ; частину земельної ділянки площею 1,17 га, розташованої на території Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_4 , передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - :01:001:0086; частину майнового сертифікату № 30 від 27.12.2000 року на пайовий фонд у господарстві колективного рибальського господарства ім. Калініна, що дорівнює 0,58 % пайового фонду на ім`я ОСОБА_3 .

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області ухвалою від 24 травня 2024 року заяву ОСОБА_2 про залишення без розгляду частини позовних вимог зустрічного позову задовольнив. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в частині вимог щодо визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: частину грошових вкладів в "Ощадбанку" на рахунку № НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_3 ; частину грошових вкладів в "Ощадбанку" по рахунку № НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_3 ; 1/2 частину майнового сертифікату № 30 від 27.12.2000 року на пайовий фонд у господарстві колективного рибальського господарства ім. Калініна, що дорівнює 0,58 % пайового фонду на ім`я ОСОБА_3 - залишено без розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області рішенням від 24 жовтня 2024 рокув задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно відмовив. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задовольнив. Визнав за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0793 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер - :01:010:0075; 1/2 частину земельної ділянки площею 1,17 га, розташовану на території Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_4 , передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - :01:001:0086.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними, допустимими та безспірними доказами, що є його процесуальним обов`язком в силу ст.ст. 12, 81 ЦПК України, одночасного настання всіх передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України обставин, які б давали підстави для застосування такого крайнього заходу як усунення від права на спадкування ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 . Щодо вимог позивача ОСОБА_1 щодо встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, суд першої інстанції зазначив, щов даному випадку встановлення факту прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном не потрібне, оскільки спадщину вона фактично прийняла згідно ст. 1269 ЦК України.

Суд вважав за необхідне відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно з тих обставин, що частки в спадковому майні між спадкоємцями ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рівними та ОСОБА_1 має можливість оформити спадкове майно в Ізмаїльській державній нотаріальній конторі Одеської області, оскільки підставою для відмови у оформленні майна була відповідь нотаріуса про наявність спору з питання отримання належних часток спадково майна, який судом був розв`язаний та відповідно позивач ОСОБА_1 має можливість оформити 1/2 частку спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд зазначив, що відповідачу ОСОБА_2 державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок та спадкові земельні ділянки тому, враховуючи вказані обставини відмови ОСОБА_2 в оформленні нотаріусом спадкового майна, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, оскільки відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє можливості ОСОБА_2 в оформленні спадкового майна у нотаріуса.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі проситьскасувати рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 24 жовтня 2024 у справі № 946/4730/21 у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції не прийняті до уваги наявні в матеріалах справи письмові докази та упереджено проведено аналіз показів свідків. Скаржник вважає, що в матеріалах справи позивачем по справі надано документи, що в сукупності підтверджують обставини ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Одночасне настання наведених обставин та їх доведеності у сукупності в судових засіданнях доведено, однак судом не прийнято до уваги.

Позивач за первісним позовом посилається, що судом винесене неправомірне рішення як про розгляд так і про задоволення зустрічного позову. До 2021 року відповідач не зверталась до нотаріальної контори за наданням їй свідоцтва про право на спадщину, відповідно до поданої нею заяви. Про те, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у ОСОБА_1 було відомо відповідачу ОСОБА_2 , проте жодного разу ОСОБА_2 не зверталась до ОСОБА_1 з приводу надання їй оригіналів правовстановлюючих документів для оформлення спадщини.

Скаржник вважає, що судом прийнято, розглянуто та задоволено зустрічний позов на підставі неправомірно наданого листа Арцизької державної нотаріальної контори при заведеній спадковій в Ізмаїльській державній нотаріальній конторі та відсутності в матеріалах справи відомостей про передачу та законні підстави передачі спадкової справи після смерті ОСОБА_3 до Ренійської державної нотаріальної контори, чи то до Арцизької державної нотаріальної контори. В якості третьої особи Арцизька державна нотаріальна контора судом не залучалась до розгляду справи, як і Ренійська державна нотаріальна контора. Копії матеріалів спадкової справи № 291/2013, з даної нотаріальної контори не витребовувались, законність та підстави надання такої відмови судом не перевірено. В наявних матеріалах цивільної справи, рішення по якій оскаржується, відсутні відомості та ухвали суду з приводу витребування матеріалів справи з Арцизької державної нотаріальної контори, яка надала незаконно лист як підставу для подачі відповідачем зустрічного позову. Однак на підставі даного листа судом винесено незаконне рішення по зустрічному позову у даній справі.

(2) Позиція інших учасників справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2024 року цивільну справу розподілено колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_7 , судді: Таварткіладзе О.М., Погорєлова С.О.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 19.12.2024 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою, роз`яснив особам, які беруть участь у справі право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження отримала 27.12.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримала 28.12.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач за первісним позовом просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 жовтня 2024 року залишити без змін, оскільки вони з ОСОБА_1 є спадкоємцями першої черги, а тому ОСОБА_1 не має права на все спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивачем не надано суду переконливих та об`єктивних доказів стосовно ухилення зі сторони ОСОБА_2 від надання допомоги батькові або бездіяльність спрямовану на ухилення від обов`язку забезпечити йому підтримку та допомогу.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 122/0/15-25 від 28.01.2025 року суддю ОСОБА_7 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025 року в цій справі визначено головуючим суддю Коновалову В.А., у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_7 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.02.2025 рокупризначено справу до апеляційного розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2025 року в цій справі замінено суддів Таварткіладзе О.М., Погорєлову С.О. на суддів Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_8 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідковим листом.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_9 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином,у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_8 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_9 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними, допустимими та безспірними доказами, що є його процесуальним обов`язком в силу ст.ст. 12, 81 ЦПК України, одночасного настання всіх передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України обставин, які б давали підстави для застосування такого крайнього заходу як усунення від права на спадкування ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 . Щодо вимог позивача ОСОБА_1 щодо встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, суд першої інстанції зазначив, щов даному випадку встановлення факту прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном не потрібне, оскільки спадщину вона фактично прийняла згідно ст. 1269 ЦК України.

Суд вважав за необхідне відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно з тих обставин, що частки в спадковому майні між спадкоємцями ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рівними та ОСОБА_1 має можливість оформити спадкове майно в Ізмаїльській державній нотаріальній конторі Одеської області, оскільки підставою для відмови у оформленні майна була відповідь нотаріуса про наявність спору з питання отримання належних часток спадково майна, який судом був розв`язаний та відповідно позивач ОСОБА_1 має можливість оформити 1/2 частку спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд зазначив, що відповідачу ОСОБА_2 державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок та спадкові земельні ділянки тому, враховуючи вказані обставини відмови ОСОБА_2 в оформленні нотаріусом спадкового майна, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, оскільки відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє можливості ОСОБА_2 в оформленні спадкового майна у нотаріуса.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 09.04.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області,

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належало наступне майно:

- житловий будинок з надвірними спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_6 від 12.08.2010 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради за № 598;

- земельна ділянка площею 0,0793 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 460126 від 30.12.2010 року, кадастровий номер :01:010:0075;

- грошовий вклади в "Ощадбанку" на рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 ;

- грошовий вклад в "Ощадбанку" по рахунку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 ;

- земельна ділянка площею 1,17 га, розташована на території Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_4 , передана для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913977 від 21.03.2007 року, кадастровий номер :01:001:0086;

- майновий сертифікат № 30 від 27.12.2000 року на пайовий фонд у господарстві колективного рибальського господарства ім. Калініна, що дорівнює 0,58 % пайового фонду на ім`я ОСОБА_3 .

Рішенням Ізмаїльської міської ради «Про перейменування об`єктів в м. Ізмаїл Ізмаїльського району Одеської області» вулиця Чехова перейменована на вулицю В`ячеслава Черновола.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 59884318 від 21.03.2020 року спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишив.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є: - донька ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 05.12.2000 року, згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 », свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_9 , згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 змінила прізвище на « ОСОБА_13 »;

- донька ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10 від 08.01.1986 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_11 від 27.02.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_14 змінила прізвище на « ОСОБА_15 », свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_12 від 23.04.2014 року, згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_16 змінила прізвище на « ОСОБА_17 ».

Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до змісту вказаної норми для усунення особи від права на спадкування за законом має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Положення частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 714/675/17.

Верховний Суд у постановах від 18 лютого 2025 року в справах № 444/2061/23, від 26 червня 2023 року в справі № 466/6613/20, від 14 листопада 2018 року в справі № 712/4709/15 та інших виснував, що для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Безпорадним необхідно розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Вказані правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц, від 02 березня 2020 року у справі № 133/1625/18, від 01 квітня 2021 року у справі № 760/8781/17-ц.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, суд має з`ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 644/7044/15-ц, від 01 квітня 2019 року у справі № 752/12158/14-ц, від 01 лютого 2022 року у справі № 759/18917/17.

ОСОБА_3 був особою з інвалідністю 1 групи «А», загальне захворювання, потребував стороннього догляду та обслуговування соціальною службою, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЄК Серія 10ААА № 962248.

Із довідки про отримання допомоги від 28.07.2018 року № 1299/1, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради вбачається, що ОСОБА_18 перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення м. Ізмаїла та отримувала допомогу - компенсацію за надання соц. допомоги інваліду 1 групи ОСОБА_3 з 14.11.2012 року по 07.04.2013 року.

Судом першої інстанцій встановлено та не спростовано матеріалами справи відсутність підстав для усунення ОСОБА_2 від спадкування після її батька ОСОБА_3 , оскільки позивачка за первісним позовом не надала належних, допустимих і достовірних доказів, як на підтвердження того, що ОСОБА_3 , який потребував допомоги звертався до доньки ОСОБА_2 з проханням про допомогу, догляд та утримання, так і на підтвердження факту ухилення відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 від надання допомоги спадкодавцю, а саме доказів, які б підтверджували її винну поведінку, яка б свідчила, що спадкодавець дійсно потребував додаткової постійної допомоги саме від відповідача у зв`язку із безпорадним станом, звертався за допомогою до відповідача, а остання відмовила у наданні такої допомоги.

Аналізом показів свідків наданих в судовому засіданні встановлено, що за спадкодавцем здійснювався належний догляд з боку позивача ОСОБА_1 , яка проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 в одному будинку. В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 проживала окремо, але навідувала спадкодавця та вчиняла певні дії спрямовані на надання допомоги в утриманні спадкодавця.

Отже не зважаючи на пояснення позивачки за первісним позовом, свідків, належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, на які посилається ОСОБА_1 , суду не надано. Позивачкою не доведено винної поведінки відповідача та обставин свідомого ухилення останнім від надання допомоги хворому батькові ОСОБА_3 .

Матеріалами справи не доведено, що відповідач ОСОБА_2 вчиняла умисні дії чи бездіяльність, спрямовану на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що показами свідків підтверджуються обставини ухиляння ОСОБА_2 від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Пояснення свідків, на які посилається позивачка, як на докази обґрунтованості позову не підтверджують саме ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання та потребу спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

Аналогічні за змістом висновки містяться в постановах Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року у справі № 522/14664/21 (провадження № 61-7570св23), від 26 жовтня 2023 року у справі № 522/10701/20 (провадження № 61-9778св23).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом, оскільки позивачем не доведено винної поведінки відповідача та обставин свідомого ухилення останнім від надання допомоги хворому батькові ОСОБА_3 , та не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б безспірно свідчили про потребу спадкодавця ОСОБА_3 у допомозі та догляді саме відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 , тобто позивачем за первісним позовом не доведено одночасного настання всіх передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України обставин, які б давали підстави для застосування такого крайнього заходу як усунення від права на спадкування ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 .

Щодо вимог позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог в цій частині, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому до вказаних відносин підлягають застосуванню норми ЦК України 2004 року, а не норми ЦК УРСР 1963 року. Нормами ЦК України 2004 року не передбачений порядок прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. 20.06.2013 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою за № 2275. Отже ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 у відповідності до вимог статті 1269 ЦК України.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно з огляду на наступне.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19).

У постанові Верховного Суду від 30 серпня 2021 року в справі № 640/475/20 зроблено висновок, що рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті і захищати порушене право чи інтерес.

Звертаючись до суду із позовом про визнання права власності позивач за первісним позовом зазначив, що після смерті батька ОСОБА_19 відкрилась спадщина у вигляді: - житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - земельної ділянки площею 0,0793 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:010:0075; - грошового вкладу в "Ощадбанку" на рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 ; - грошового вкладу в "Ощадбанку" по рахунку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 ; - земельної ділянки площею 1,17 га, розташована на території Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0086; - майнового сертифікату № 30 від 27.12.2000 року на пайовий фонд у господарстві колективного рибальського господарства ім. Калініна, що дорівнює 0,58 % пайового фонду на ім`я ОСОБА_3 . ОСОБА_1 у встановленому порядку спадщину прийняла, однак 21.03.2020 року державним нотаріусом Ізмаїльського нотаріального округу Черненко С.М. повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилося після померлого ОСОБА_3 , оскільки між спадкоємцями за законом існує суперечка з питання отримання належних часток спадкового майна.

Як зазначалося вище спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є донька ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

На виконання ухвали Ізмаїльського міського суду Одеської області від 16 лютого 2022 року Ренійською державною нотаріальною конторою до суду надана копія спадкової справи № 291/2013, заведеної 20 червня 2013 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

21.03.2020 року державний нотаріус Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області листом № 322/02-14 роз`яснив ОСОБА_1 про відсутність можливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно статті 1261 ЦК України по спадковій справі № 291/2013 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на належні по спадщини частки спадкового майна у зв`язку з тим, що між спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує суперечка з питання отримання належних часток спадкового майна.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в

нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Оцінивши у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України подані учасниками справи докази, врахувавши предмет спору, а саме: звернення 21.03.2020 року ОСОБА_1 до нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, роз`яснення державного нотаріуса 21.03.2020 року про неможливість вчинення нотаріальної дії, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , беручи до уваги, що спадкоємцями за законом є донька ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, то колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню частково, визнавши за останньою в порядку спадкування за законом право власності на: частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

земельної ділянки площею 0,0793 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер - :01:010:0075;

частину земельної ділянки площею 1,17 га, розташовану та території Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_4 , передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0086.

частину грошового вкладу ощадбанку по рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 ;

частину грошового вкладу ощадбанку по рахунку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 ;

частину майнового сертифікату № 30 від 27.12.2000 року на пайовий фонд у господарстві колективного рибальського господарства ім. Калініна, виданого на ім`я ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції задоволено зустрічні позовні вимоги на підставі неправомірно наданого Арцизькою державною нотаріальною конторою Одеської області при заведеній спадковій справі в Ізмаїльській державній нотаріальній конторі Одеської області листа від 28 травня 2021 року за № 310/04-14 про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_3 , не заслуговують на увагу з огляду на таке.

В матеріалах справи наявна копія спадкової справи № 291/2013, заведеної 20 червня 2013 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В спадковій справі № 291/2013 міститься лист державного нотаріуса Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П. від 28.05.2021 року за № 310/02-14, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок та спадкові земельні ділянки.

У вказаній спадковій справі також міститься лист державного нотаріусу Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області від 21.03.2020 року № 322/02-14, яким роз`яснено ОСОБА_1 про відсутність можливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно статті 1261 ЦК України по спадковій справі № 291/2013 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на належні по спадщини частки спадкового майна у зв`язку з тим, що між спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує суперечка з питання отримання належних часток спадкового майна.

В матеріалах спадкової справи № 291/2013, заведеної 20 червня 2013 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відсутні будь-які документи, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на спадкове майно.

Ураховуючи, що між спадкоємцями існує спір, відсутність в матеріалах справи документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на спадкове майно, неможливість державним нотаріусом видати свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дослідивши наявні у справі докази дійшов обґрунтованого висновку про задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності слід скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на частину спадкового майна. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 жовтня 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

земельної ділянки площею 0,0793 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер - :01:010:0075;

частину земельної ділянки площею 1,17 га, розташовану та території Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_4 , передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0086.

частину грошового вкладу ощадбанку по рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 ;

частину грошового вкладу ощадбанку по рахунку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 ;

частину майнового сертифікату № 30 від 27.12.2000 року на пайовий фонд у господарстві колективного рибальського господарства ім. Калініна, виданого на ім`я ОСОБА_3

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов