Справа №643/7145/25
пр № 2/464/2155/25
У Х В А Л А

25 липня 2025 року м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

у с т а н о в и л а:

Адвокат Керімов А.З., від імені та в інтересах позивача, звернувся до Салтівського районного суду м. Харкова із позовною заявою, в якій просить встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні загиблого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01 липня 2019 року по 25 жовтня 2022 року.

Ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова від 16 травня 2025 року дану справу направлено за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Оглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшла таких висновків.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, як передбачено ч.1 ст.19 ЦПК України.

Як регламентовано ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.293, ч.3 ст.294 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За приписами п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту (у порядку окремого провадження) перебування фізичної особи на утриманні.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч.6 ст.294 ЦПК України).

Вимога про встановлення факту вирішується в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Саме такої позиції при застосуванні норм права притримується Велика Палата Верховного Суду у постановах від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21, від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права (постанова Верховного Суду від 20.12.2023 у справі № 761/16555/23).

Заявляючи вимоги про встановлення факту перебування позивача на утриманні загиблого для отримання одноразової грошової допомоги, позовна заява не містить фактів у підтвердження наявності саме спору про право, у зв`язку із чим неможливо встановити за правилами цивільного судочинства в порядку окремого чи позовного провадження підлягають розгляду заявлені вимоги. Саме по собі повернення документів щодо призначення одноразової грошової допомоги за відсутності факту перебування на утриманні не свідчить про наявність спору.

Разом з тим, у ст.175 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту позовної заяви, позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами (постанови Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі № 638/17431/21; від 29 серпня 2024 року у справі № 127/11246/21).

У поданій позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного із відповідачів та зміст вимог до кожного із них, яким чином останні порушили, не визнали чи оспорили права, свободи чи законні інтереси позивача. Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідачів, котрі, як і позивач, мають право на судовий захист, а для реалізації цього права мають бути обізнані з тим, які вимоги до них заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, позовну заяву слід залишити без руху та відповідно надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копій всіх документів, що додаються до неї, для учасників справи.

Керуючись ст.ст.175-177, 185, 258-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано 25 липня 2025 року.

Суддя Галина ШАШУРІНА