Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2025 Справа №607/9965/25 Провадження №2/607/3304/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участі секретаря судового засідання Козак О.Є., відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором № 200499220 від 08.04.2016 у розмірі 49 551,83 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 08.04.2016 уклали кредитний договір № 200499220, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у користування кредитні кошти у розмірі 16 899,07 грн, з встановленим строком користування з 08.04.2016 по 08.01.2018, а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. ТОВ «Діджи Фінанс» 20.07.2020 набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020. Позивач є єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за Кредитним договором №200499220. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. Станом на 30.04.2025 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 37 862,05 грн, з яких: 13 121,14 грн заборгованість за кредитом; 24 740,91 грн заборгованість за відсотками. Позивач розрахував також суму збитків з урахуванням 3% річних 3 410,70 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 8 279,08 грн. Разом заборгованість становить 49 551,83 грн. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати по справі.

Від відповідача ОСОБА_1 27.06.2025 надійшов відзив на позов, в якому відповідачка просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строку позовної давності, визнати нарахування штрафів, пені, інфляції та процентів неспівмірними та неправомірними. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачка покликається на те, що позов подано після спливу строку позовної давності. Вказує, що останній платіж за кредитним договором був здійснений у 2016 році на рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто через 9 років після останнього платежу. Після останнього платежу у 2016 році їй почали надходити вимоги від ТОВ «ФК Плеяда» та ТОВ «ФК Фагор», які не надали їй жодних документів щодо правонаступництва, проте вимагали сплату, застосували психологічний тиск і погрози, у зв`язку з чим вона припинила платежі, щоб уникнути подвійної відповідальності. Вказує, що вона не мала змоги виконувати зобов`язання перед невизначеним кредитором, тому не може нести відповідальність за нараховані штрафи та інфляційні втрати, що виникли з вини кредитора. Також вказує, що нарахування відсотків після строку дії кредитного договору є неправомірним.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.05.2025 відкрито провадження у справі № 607/9965/25, призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.

У судове засідання представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» не з`явився, у прохальній частині позову просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засідання підтримала свою позицію, яка зазначена у відзиві.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 08.04.2016 уклали кредитний договір № 200499220, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит на умовах повернення, платності, строковості. Банк надав позичальниці кредит в розмірі 16 899,07 грн, строк кредиту 640 днів з 08.04.2016 по 08.01.2018, розмір процентної ставки 0,0001% річних, а відповідачка зобов`язувалася повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами (т. 1, а.с. 16).

У подальшому, 20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 7_БМ, у відповідності до якого ПАТ «Банк Михайлівський» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» належні йому права вимоги до боржників.

Згідно із п. 2 договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «Діджи Фінанс» набуває усі права кредитора до боржників в день настання відкладальної обставини відповідно до п. 16-1 цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання ПАТ «Банк Михайлівський» у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору.

На виконання вимог п. 4 договору про відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило на користь ПАТ «Банк Михайлівський» ціну договору у розмірі 5307308,39 грн. (т. 1, а.с. 42).

Факт набуття ТОВ «Діджи Фінанс» 20.07.2020 права вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020, підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором № 200499220.

Відповідно до Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються (додаток № 1) до договору факторингу № 7_БМ від 20.07.2020, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 200499220 від 08.04.2016 в сумі 37 862,05 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 13 121,14 грн, заборгованість по відсотках 24 740,91 грн. (т. 3 а. с. 201).

Згідно з розрахунком ТОВ «Діджи Фінанс», основна сума заборгованості складає 37 862,05 грн; інфляційні втрати 8279,08 грн та 3% річних 3 410,70 грн. Разом заборгованість становить 49 551,83 грн.

Відповідно до статтей 526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Як визначено статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

З наданих позивачем документів вбачається несплата позичальником тіла кредиту в розмірі 13 121,14 грн. Вказаний розмір заборгованості за тілом кредиту відповідачкою не заперечується, та належними доказами не спростовано.

Щодо нарахування відсотків, які позивач просить стягнути з відповідача, суд зазначає наступне.

Умовами кредитного договору №200499220 передбачена сплата відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,0001% річних.

Відповідно до графіку платежів, відсотки за користування коштами вказані 0,00% (т. 1, а.с. 23), тобто їх сплата не передбачена взагалі.

У позовній заяві позивачем не вказано за який період нараховано заборгованість за відсотками в сумі 24 740,91 грн, розрахунку заборгованості до позовної заяви не долучено, у зв`язку з чим суд не має можливості встановити за який період та з якої суми розрахована вказана заборгованість.

Крім того, розрахунок заборгованості зроблений станом на дату укладання договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020, в той час, як строк дії кредитного договору становить до 08.01.2018, тобто нарахування відсотків здійснювалося поза межами строку дії договору, що суперечить суті договору. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Графіком платежів за договором (т. 1, а.с. 23) передбачена лише сплата комісії за видачу кредиту та за обслуговування кредитної заборгованості. Водночас, стягнення комісії за кредитним договором не є предметом позову в даній справі, оскільки вимога про їх стягнення позивачем не заявлялася.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині сплати заборгованості за відсотками в сумі 24 740,91 грн до задоволення не підлягає.

Щодо нарахованих інфляційних витрат та трьох процентів річних.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині розміру заборгованості за Кредитним договором від 08.04.2016 № 200499220 на суму 13 121,14 грн, то розмір інфляційних витрат та трьох процентів річних слід розраховувати саме від 13 121,14 грн, а не від 37 862,05 грн, як вказував позивач у позовній заяві.

Крім цього, згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, період нарахування інфляційних витрат та трьох процентів річних в даному випадку визначений позивачем правильно, а саме - з 23.02.2019 по 23.02.2022. Однак таке нарахування необхідно здійснювати від суми 13 121,14 грн.

Отже, за вказаний період прострочення грошового зобов`язання, який складає 1097 днів, сума інфляційного збільшення від суми 13 121,14 грн становить 2 869,13 грн (13 121,14 x 1.21866444 - 13 121,14 = 2 869,13 грн).

Розмір трьох процентів річних, нарахованих на суму заборгованості 13 121,14 грн за вказаний період становить 1 181,98 грн.

Розрахунок здійснено за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

За період з 23.02.2019 до 31.12.2019 : 13 121,14 x 3 % x 312 : 365 : 100 = 336,48 грн.

За період з 01.01.2020 до 31.12.2020 : 13 121,14 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 393,63 грн.

За період з 01.01.2021 до 23.02.2022 : 13 121,14 x 3 % x 419 : 365 : 100 = 451,87 грн.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором від 08.04.2016 № 200499220 в розмірі: 13 121,14 грн - заборгованості за тілом кредиту; 2 869,13 грн - інфляційних витрат, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом та 1 181,98 грн - трьох відсотків річних. Загальна сума, що підлягає стягненню на користь позивача складає 17 172,25 грн.

Щодо заяви відповідачки про застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень (яким було доповнено вказаний розділ згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020 та який набув чинності 02.04.2020), встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України установлено карантин. Надалі, постановами Кабінету Міністрів України цей карантин на території України продовжувався та був відмінений лише з 30.06.2023 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651.

Окрім того, згідно із пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Згідно із пунктом 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 235/2025 від 15.04.2025.

Враховуючи те, що кредитний договір діяв до 08.01.2018, тому з урахуванням положень 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, станом на дату звернення до суду строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості на підставі цього договору, не сплив.

Інші доводи відповідачки не спростовують обґрунтованості позовних вимог в тій частині, в якій суд дійшов висновку про необхідність їх задоволення.

Щодо стягнення судового збору.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із платіжною інструкцією № 200499220 від 30.04.2025 розмір судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні до суду з позовом складає 2422,40 грн.

При цьому, ціна позову складає 49 551,83 грн, з яких задоволено судом в розмірі 17 172,25 грн, що складає 34,65 %.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача складає 839,36 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 200499220 від 08.04.2016 у сумі 17 172 (сімнадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні 25 копійок, з яких: 13 121,14 грн заборгованість за тілом кредиту; 2 869,13 грн - інфляційні втрати, 1 181,98 грн - три відсотки річних.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 839 (вісімсот тридцять дев`ять) гривень 36 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , юридична адреса: вул. Ігоря Сікорського, 8, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 22.07.2025.

Головуючий суддяВ. М. Позняк