Справа № 465/4830/25
УХВАЛА

28 липня 2025 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання нарахування заборгованості неправомірним та здійснення перерахунку, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовом, в якому просить визнати, що борг, нарахований ЛМКП «Львівтеплоенерго» у сумі 5 711,36 грн, за послуги постачання гарячої води нараховано неправомірно та провести перерахунок оплати за вказану житлово-комунальну послугу, анулювавши заборгованість.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06.06.2025 матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про перерахунок заборгованості та анулювання боргу передано за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Залізничного районного суду м. Львова від 23.07.2025 матеріали справи № 465/4830/25 за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд судді Гедз Б.М.

Ознайомившись із змістом позовної заяви, оглянувши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як встановлено судом із матеріалів справи, предметом такої є спір щодо здійснення нарахувань відповідачем за житлово-комунальними послугами, наданими за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановляючи ухвалу суду від 06.06.2025 про скерування вказаної справи за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова, Франківський районний суд м. Львова в обгрунтування позиції покликається на вимоги ст. 27 ЦПК України, згідно яких за загальним правилом позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Із відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Франківським районним судом м. Львова встановлено, що місезнаходження відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» зареєстровано за адресою: м. Львів, вул. Данила Апостола, 1. Відтак, покликаючись на відсутність підстав для застосування положень ст. 28 ЦПК України матеріали справи скеровано за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова.

Разом з тим, частиною 1 статті 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 24 жовтня 2018 року у справі № 296/1657/17, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з нормою статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17, наголошено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09.09.2020 року у справі № 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Таким чином з аналізу наведеного встановлено, що позови, що виникають з приводу користування нерухомим майном, оплати комунальних послуг, що надаються до будівель, це позови, пов`язані з нерухомим майном та на такого роду спори поширюються норми ч. 3 ст. 30 ЦПК України.

Ці позови підлягають розгляду за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даному випадку об`єкт нерухомого майна квартира, з приводу нарахувань заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою якої виник спір між сторонами, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що за територіальною підсудністю відноситься до Франківського району м. Львова.

Відтак, позивач правомірно обрав підсудність звернення із згаданим позовом саме до Франківського районного суду м. Львова.

Статтею 31 ЦПК України визначено підстави, порядок та строки передачі справи з одного суду до іншого.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч.2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи наведене, приходжу до переконання, що Франківським районним судом м. Львова не враховано вимоги ЦПК України, помилково визначено підсудність справи Залізничному районному суд м. Львова, а тому справа передана без дотримання порядку, встановленого ст. 31 ЦПК України, та не може бути прийнята Залізничним районним судом м. Львова до провадження у зв`язку із порушенням правил підсудності.

Враховуючи наведене, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання нарахування заборгованості неправомірним та здійснення перерахункуслід повернути до Франківського районного суду м. Львова для виконання вимог ст. 31 ЦПК України із врахуванням положень ст. 30 ЦПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. 30, 31, 32, 261, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання нарахування заборгованості неправомірним та здійснення перерахунку повернути до Франківського районного суду м. Львова для виконання вимог ст. 31 ЦПК України із врахуванням положень ст. 30 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 465/4830/25.

Суддя Б.М. Гедз