Справа № 462/2510/25 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/811/1856/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Процюка Олександра Олександровича, представника Банку Польська Каса Опєкі Спулка Акційна [Bank Polska Kasa Opieki Spolka Akcyjna], на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 14 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою клопотання Банку Польська Каса Опєкі Спулка Акційна (Bank Polska Kasa Opieki Spуіka Akcyjna) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а саме Окружного суду у Варшаві у справі № ХХ GC 784/22 (за позовом Банку Польська Каса Опєкі Спулка Акційна (в подальшому «Банк») проти ОСОБА_1 та інших про сплату боргу) залишено без розгляду та повернуто заявнику.

Ухвала мотивована тим, що «всупереч ч. 2 ст. 472 ЦПК України в матеріалах клопотання відсутній офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, оскільки у самому рішенні не зазначено про набрання ним законної сили» (том 3, а.с. 86).

Згадану ухвалу оскаржив представник Банку.

Апелянт просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 14 травня 2025 скасувати та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм процесуального права.

Звертає увагу на те, що на сторінці 2 засвідченого в установленому порядку перекладу Рішення Окружного суду у Варшаві на українську мову прямо зазначено, що дане «Рішення підлягає виконанню як таке що набрало законної сили, з 31 жовтня 2023 року» (том 3, а.с. 90-96).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно пункту 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських відносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно з частиною першою статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Розділ ІХ ЦПК України містить у собі главу 1 «Визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню» (статті 462-470) та главу 2 «Визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню» (статті 471-473).

Як вбачається з прохальної частини клопотання Банку про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, згаданий заявник просить «визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення» Окружного суду у Варшаві у справі № ХХ GC 784/22 за позовом Банку до ОСОБА_1 та інших про стягнення заборгованості в національній валюті.

Тобто, до спірних відносин підлягають до застосування норми процесуального закону, які містяться у главі 1 розділу ІХ ЦПК України (статті 462-470), однак не статті 471 та 472 ЦПК України, якими керувався суд при постановленні оскаржуваної ухвали.

Частиною першою статті 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки (стаття 463 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Пунктом 2 частини 3 статті 466 ЦПК України встановлено, що до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додається офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні).

До клопотання Банку про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду долучено Виконавчий титул (як на польській мові, так і в перекладі з польської мови на українську), у якому зазначено, що «Рішення підлягає виконанню як таке, що набрало законної сили з 31 жовтня 2023 року» (том 1, а.с. 80-82).

Відтак твердження, яке міститься в оскаржуваній ухвалі, про те, що «в матеріалах клопотання відсутній офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, оскільки у самому рішенні не зазначено про набрання ним законної сили», не відповідає фактичним обставинам справи, а тому у суду були відсутніми правові підстави для залишення без розгляду та повернення клопотання Банку з посиланням на згадану обставину.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.6, 379 п.п. 3, 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Процюка Олександра Олександровича, представника Банку Польська Каса Опєкі Спулка Акційна [Bank Polska Kasa Opieki Spolka Akcyjna],задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 14 травня 2025 рокускасувати і направити справу до згаданого суду першої інстанції для продовження розгляду клопотання Банку Польська Каса Опєкі Спулка Акційна (Bank Polska Kasa Opieki Spуіka Akcyjna) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 28 липня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.