Справа № 703/6786/24
28 липня 2025 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Биченка І.Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 травня 2024 року на автодорозі Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань» 90км+600м сталася дорожньо-транспортна пригода між транспортним засобом «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом «Audi A4» номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .
Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.
Власником транспортного засобу«Audi A4» номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , а власником транспортного засобу «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 .
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована в АТ «СГ «ТАС» , страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 160000 грн.
Згідно висновку експерта №37 від 08 липня 2024 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi A4» номерний знак НОМЕР_2 становить 990910 грн 00 коп. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Audi A4» номерний знак НОМЕР_2 становить 467882 грн 00 коп., що відповідає його ринковій вартості до моменту пошкодження. Вартість автомобіля марки «Audi A4» номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням пошкоджень, становить 101792 грн 00 коп.
28 травня 2024 року страховик АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля «Audi A4» у розмірі 160000 грн.
Хоча автомобіль є фізично знищеним, з урахуванням бездіяльності відповідача, позивач, як власник автомобіля «Audi A4» номерний знак НОМЕР_2 , не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, відтак, на його думку, відповідач повинен відшкодувати йому матеріальні збитки внаслідок пошкодження автомобіля «Audi A4» номерний знак НОМЕР_2 , отриманого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 12 травня 2024 року, у розмірі 206090,00 грн., що є різницею між вартістю матеріального збитку відповідно до висновку експерта, ринковою вартістю автомобіля після пошкоджень, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та сумою виплат страхового відшкодування.
Зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому також було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в сумі 12 000,00 грн і яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку зі знищенням майна.
Також він поніс витрати на проведення експертизи та правову допомогу.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2024 року провадження по справі відкрито. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.
Копію наведеної ухвали було направлено сторонам.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.
Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Предметом розгляду даної справи є спір про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 19 липня 2024 року, по справі № 703/2427/24, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. 00 коп.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 12 травня 2024 року близько 15 години 20 хвилин на автодорозі Н-16 «Золотоноша -Черкаси -Сміла -Умань», 90 км + 600 м, керував автомобілем «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , та, у порушення вимог п.2.3б, 14.2 «а» ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком обгону не переконався в тому, що водій автомобіля «Audi A4», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , яка рухалася позаду в попутному напрямку за ним та розпочала обгін, внаслідок чого створив перешкоду та здійснив зіткнення з автомобілем «Audi A4», номерний знак НОМЕР_2 , у зв`язку з чим останній з`їхав до кювету. У зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.
Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Згідно з ч.ч.4, 5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тобто, враховуючи вищевикладене, факт винуватості ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12 травня 2024 року, є встановленим і доказуванню не підлягає.
Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля «Audi A4», номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .
Відповідальність водія «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в АТ «СГ «ТАС».
З матеріалів справи вбачається, що 28 травня 2024 року АТ «СГ «ТАС» виплачено ОСОБА_3 160000 страхового відшкодування за дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 12 травня 2024 року.
В той же час відповідно до висновку експерта №37 від 08 липня 2024 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi A4», номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП 12 травня 2024 року, становить 990910 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Audi A4», номерний знак НОМЕР_2 пошкодженого при ДТП 12 травня 2024 року становить 467882 грн. Вартість автомобіля «Audi A4», номерний знак НОМЕР_2 з врахуванням пошкоджень, отриманих в ДТП 12 травня 2024 року становить 101792 гривні.
04 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із вимогою про відшкодування йому завданих збитків у результаті пошкодження транспортного засобу, понесені витрати на послуги експерта та виплату моральної шкоди. Також ОСОБА_1 узгоджено питання щодо отримання ОСОБА_2 залишків транспортного засобу.
Однак, жодних відповідей з приводу заявленої ОСОБА_1 претензії, ОСОБА_2 не надано.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України).
Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Стаття 1187 ЦК України регулює питання завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно із частиною першою цієї статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).
Згідно із п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ч.1 ст. 1194 ЦК України).
Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховику межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити настоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Пунктом 30.1 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
В пункті 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року зазначено про те, що порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК(аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що автомобіль «Audi A4», номерний знак НОМЕР_2 , є фізично знищеним, у зв`язку з тим, що його ремонт є економічно необґрунтованим, оскільки вартість відновлюваного ремонту КТЗ становить 990910 грн 00 коп., тобто перевищує його ринкову вартість 467882 грн 00 коп., що з точки зору такої загальної засади цивільного судочинства як розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) означає економічну необґрунтованість його ремонту, а відтак, наділяє статусом «фізично знищеного транспортного засобу.
Залишки автомобіля знаходяться у власності позивача.
Матеріалами справи підтверджується, що 28 травня 2024 року АТ «СГ «ТАС» виплачено ОСОБА_3 160000 страхового відшкодування за дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 12 травня 2024 року.
З врахування наведених вище норм законодавства, дослідивши наявні докази, а також з врахуванням того, що залишки транспортного засобу знаходяться у власності позивача, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити позивачу 206090 грн 00 коп., що становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди з вирахуванням суми страхового відшкодування, виплаченого АТ «СГ «ТАС».
Крім того, внаслідок порушення цивільних прав особи згідно зі ст. 23 ЦК України вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
За пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Так, позивач отримав моральні страждання через стрес та душевні хвилювання щодо протиправного пошкодження його майна та ухилення відповідача від відповідальності за заподіяну шкоду. Позивач тривалий час був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем, чим порушено його повсякденний побут та звичний спосіб життя.
Суд вважає, що внаслідок пошкодження з вини відповідача транспортного засобу «Audi A4», номерний знак НОМЕР_2 , позивачу безсумнівно була заподіяна моральна шкода, що полягає у його переживаннях внаслідок такого пошкодження майна, яке виключає його подальшу експлуатацію за цільовим призначенням. Позивач також докладав додаткові зусилля для отримання компенсації за пошкодження транспортного засобу.
Окремо суд акцентує увагу на тому, що розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Також, суд враховує, що ОСОБА_2 після скоєння ДТП не вчинив жодних дій, спрямованих на усунення негативних наслідків свого діяння і завданої шкоди. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що внаслідок ДТП позивачу дійсно було заподіяно моральну шкоду, яка має бути компенсована у розмірі 12 000 грн. 00 коп.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 79, 81, 141, 258-259, 264-266, 268, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 28 липня 2025 року

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: І.Я. Биченко