Справа № 472/56/25
Провадження №2/472/196/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2025 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Дівульської А.В.,
представника позивача - адвоката Губської Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 селища Веселинове Миколаївської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок,
16 січня 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_2 .
Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право власності на житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який в свою чергу успадкував його після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя він заповіту не склав, а тому спадкування здійснюється за законом.
У померлого не було ні дружини, ні дітей, а тому позивач є єдиним спадкоємцем після його смерті.
Після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла спадщину, про що подала нотаріусу відповідну заяву.
Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, позивач звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.
В зв`язку з цим, вона звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, але забезпечила участь свого представника - адвоката Губської Ю.О. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Губська Ю.О. підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, вказуючи, що позивач є спадкоємцем другої черги, прийняла спадщину, а тому має повне право на визнання її права власності на спадковий житловий будинок.
В судове засідання представник відповідача Веселинівської селищної ради не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До суду 28 лютого 2025 року представник відповідача Андрій Стаднічук надав заяву, в якій не заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив розглядати справу без участі представника відповідача.
Заслухавши вступне слово представника позивача - адвоката Губської Ю.О., дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача ОСОБА_2 (далі - спадкодавець), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 14).
Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право власності на житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який в свою чергу успадкував його після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя він заповіту не склав, а тому спадкування здійснюється за законом.
За життя спадкодавець заповіту не склав, а тому право на спадкування за законом отримали спадкоємці другої черги: сестра - позивач ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про шлюб позивача (а.с. 20-21). Спадкоємці першої черги у ОСОБА_2 відсутні.
Після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла спадщину, про що подала нотаріусу відповідну заяву. Вказані обставини підтверджується матеріалами спадкової справи № 42/02 (а.с. 72-83).
Таким чином, позивач успадкувала право власності на житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, та судом таких не встановлено.
Вищевказані встановлені судом обставини також підтверджуються матеріалами спадкової справи № 42/02 (а.с. 72-83) та матеріалами інвентарної справи на житловий будинок.
Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, позивач звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, що підтверджується довідкою-роз`ясненнями нотаріуса № 345/02-31 від 20.10.2023 року (а.с. 15).
Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно.
Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права.
Спадщину позивач ОСОБА_1 прийняла за законом, як спадкоємець другої черги.
Спадкодавець ОСОБА_2 , в свою чергу успадкував житловий будинок після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 - а.с. 16) та після смерті матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 - а.с. 18).
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 спадщину прийняли, але своїх спадкових прав не оформили, що не суперечило діючій на той час ст. 560 ЦК УРСР, відповідно до якої спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину, а не зобов`язані. Разом з тим, в силу вимог ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
ОСОБА_2 спадщину прийняв, але своїх спадкових прав не оформив, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Разом з тим, в силу вимог ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Отже, незважаючи на те, що правовстановлюючий документ, посвідчуючий право власності на спадковий житловий будинок, виданий на ім`я ОСОБА_3 , право на нього в порядку спадкування належить померлому ОСОБА_2 , а отже увійшло до складу його спадщини.
Як вже вказувалося вище, спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_2 прийняла його сестра - позивач ОСОБА_1 . Спадщину остання прийняла шлляхом вступу в управління спадковим майном.
Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, мається на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.
Зокрема, остання після смерті ОСОБА_2 здійснила його поховання, відразу розпорядилася речами померлого, взяла на зберігання правовстановлюючі документи, а також протягом шести місяців з дня смерті брата розпорядилася спадковим житловим будинком, оселивши в нього наймача - ОСОБА_5 та членів його сім`ї.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Оскільки позивач прийняла спадщину за законом, то спадщина належить їй з часу її відкриття.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, та що її право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Черталка Доманівського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті брата - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, який в свою чергу успадкував його після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складено 27 червня 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко