Справа № 216/5846/25
Провадження № 2-з/216/24/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тішуніна Олександра Анатолійовича про забезпечення позову, -

В СТ А Н О В И В:

22 липня 2025 р. на адресу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та розподіл майна.

22 липня 2025 року до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; трикімнатну квартиру, загальною площею 64,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; транспортний засіб Land Rover Rang Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 07.10.2016 р.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в заяві, з 1993 року позивач ОСОБА_1 квітень 2022 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 .

Від сумісного проживання у позивача та відповідачки народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюб між сторонами було зареєстровано 12 квітня 2022 року.

За час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу вони придбали за спільні кошти житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; трикімнатну квартиру, загальною площею 64,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Крім нерухомого майна під час спільного проживання позивач у 2016 році придбав та оформив на відповідачку транспортний засіб Land Rover Rang Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 07.10.2016 р.

Відповідні правочини щодо придбання майна укладені на ім`я ОСОБА_2 . Попри дані обставини, усе вищеперелічене майно є об`єктами спільної власності подружжя та таке придбавалося, у тому числі, із залученням коштів, які позивач отримував від підприємницької діяльності. На даний час у позивача з відповідачем існує спір з приводу поділу їх спільного майна.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник посилається на те, що існує ризик переоформлення відповідачкою спірного майна на третіх осіб з метою створення перешкод позивачу, що унеможливить чи значно ускладнить поновлення прав останнього у разі задоволення позовної заяви та визнання майна спільною власністю подружжя.

По справі дійсно існують обставини, за яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд з`ясовує наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів,співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

В своїй заяві позивач ставить питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; трикімнатну квартиру, загальною площею 64,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль Land Rover Rang Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Предметом даного позову є у тому числі визнання майна спільною сумісною власністю позивача та відповідача, його поділ та визнання за позивачем права власності на 1 /2 частки спірного майна, отже, між сторонами існує спір про право.

Вимога про накладення арешту на майно, перераховане у заяві про забезпечення позову, є неспівмірною з позовними вимогами позивача, оскільки позивач просить визнати за ним право власності на половину спірного майна та в разі задоволення позовних вимог отримає право відповідно лише на 1 /2 частку вказаного майна.

Таким чином, накладення арешту на 1/2 частину майна відповідача, належного йому на праві власності, є відповідною правовою мірою для забезпечення в подальшому виконання рішення суду та унеможливлення відчуження вище зазначеного майна, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову вживаються судом в межах позовних вимог заявлених позивачем, отже накладення арешту на 1/2 частину вищезазначеного майна є достатнім відповідним та співмірним заходом для забезпечення даного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тішуніна Олександра Анатолійовича про забезпечення позову, задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_2 ;

Накласти арешт на 1/2 частину трикімнатної квартири, загальною площею 64,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_2 ;

Накласти арешт на 1/2 частину автомобіля Land Rover Rang Rover, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_2 .

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали направити сторонам для відома, управлінню з питань реєстрації виконавчого комітету Криворізької міської ради та до Територіального сервісного центру МВС 1243 для виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Вид забезпечення позову може бути замінений, або заходи забезпечення позову можуть бути скасовані в порядку, передбаченому ст. ст.156, 158 ЦПК України.

Суддя Ю.В.Онопченко