Справа №613/9/25
Провадження № 2-о/638/208/25
УХВАЛА

29 липня 2025 року м.Харків

Шевченківськии районний суд м. Харкова

у складі судді Полякова О.В.

за участю секретаря Кутоманової К.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Громова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту постійного проживання спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , в особі ОСОБА_2 , подав до суду заяву, в якій просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини - на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25 квітня 2025 року цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за підсудністю передано до Шевченківського районного суду м. Харкова.

Шевченківським районним судом м. Харкова 21.02.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 613/9/25 між суддями визначено: головуючий суддя (суддя-доповідач) Поляков О. В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 26.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи ХМР - Громов О.В., заявив клопотання про залишення заяви про встановлення факту постійного проживання спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщинибез розгляду у зв`язку з наявністю спору про право, який можливо вирішити тільки в порядку позовного провадження.

Предстаник заявника ОСОБА_2 судовому засіданні проти клопотання ХМР заперечувала, зазначила, що клопотання про залишення заяви без розгляду є необґрунтованим, а у заяві про встановлення факту постійного проживання спільно зі спадкодавцем ОСОБА_3 спір про право відсутній.

Суд вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 297/2485/19 (провадження № 61-10472св20).

Під час розгляду справи суд встановив, що відповідно до заяви ОСОБА_3 Харківську міську раду визначено заінтересованою особою, що обумовлено тим, що рішення суду може вплинути на її права та обов`язки. Також зі змісту заяви ОСОБА_3 , вбачається, що необхідність звернення до суду з зазначеною заявою виникла внаслідок неможливості оформлення спадкових прав на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 . Отже вбачається юридичний інтерес Харківської міської ради, який в умовах відсутності інших спадкоємців та спливу одного року з моменту відкриття спадщини полягає в її обов`язку звернення до суду з заявою про визнання спадщини на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 відумерлою та у разі ухвалення відповідного судового рішення подальшому переходу цього майна у власність територіальної громади, що узгоджується зі ст. 1277 Цивільного кодексу України. Крім того Харківська міська рада, як представницький орган місцевого самоврядування, оспорює той факт, що ОСОБА_3 постійно мешкав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на зазначені обставини, суд вважає, що встановлення факту постійного проживання заявника ОСОБА_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , породжує виникнення спору щодо права на спадкове майно, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , що залишилась після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З огляду на викладене, враховуючи, що під час розгляду заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, суд дійшов висновку про залишення зазначеної заяви ОСОБА_3 без розгляду.

Суд роз`яснює заявнику його право подати позов на загальних підставах.

Керуючись статтями 294, 315, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 , в особі представника заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту постійного проживання спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя О. В. Поляков