Провадження № 2-о/537/126/2025
Справа № 537/4631/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2025 Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Маханьков О.В., розглянувши матеріали заяви - адвоката Ротко Тетяни Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника адвокат Ротко Т.В. звернулась до суду із заявою, відповідно до якої прохає суд викликати до суду та допитати у якості свідка громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала на території України станом на 24.08.1991;

Дослідивши заяву встановлено, що остання подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 185 ЦПК України, ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2025 року заява адвоката Ротко Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишена без руху, що унеможливлювало її призначення до розгляду.

Згідно з довідкою про доставку електронного документу, 25.07.2025 року о 21:03 копія ухвали про залишення заяви ОСОБА_3 без руху доставлена в її електронний кабінет, що в розумінні ч. 6 ст. 272 ЦПК України є належним врученням особі судового рішення. Такий висновок відповідає та узгоджується з позицією, яка зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2024 року у справі № 454/1883/22.

Проте, недоліки заяви ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року виправлені не були, встановлені ухвалою від 25.07.2025 року триденний строк для їх усунення сплив.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

У встановлений судом строк представник заявниці не усунула недоліків.

Суд зі свого боку вжив усіх законних, можливих, необхідних та максимальних заходів у доступі заявниці до суду.

Відповідно до ч. 3, 5, 6 ст. 185 ЦПК України, яка в даному випадку застосовується за аналогією, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Повернення заяви не є перешкодою у доступі до суду та повторного звернення до суду.

На підставі зазначеного і керуючись ч. 3 ст. 294, ст. 185 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року - визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маханьков О.В.