_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/290/25
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

30.07.2025 року

Київський районний суд м. Одеси,

головуючий суддя Куриленко О.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2025 року через систему «Електронний суд» (зареєстровано 28 липня 2025 року) представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Київським РВ у місті Одесі ГУДМС України в Одеській області, 29 березня 2016 року) 210 000,00 (двісті десять тисяч) доларів США у частках, які відповідають їх часткам у спадщині, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), в межах вартості успадкованого ними майна та судові витрати.

Ухвалою судді від 30 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Одночасно з подачею позову представник позивача надав заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке увійшло до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), а саме: земельна ділянка загальною площею 0,1944 га, розташована за адресою АДРЕСА_1 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, Кадастровий номер: :02:003:0697. квартира загальною площею 85,9 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_2 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. квартира загальною площею 94,7 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_3 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01. квартира загальною площею 61,58 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_4 .

Заяву мотивує тим, що існують ризики виконання майбутнього рішення суду, в разі задоволення позову. Зокрема, зазначає, що 12.02.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено Договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 надав (позичив), а ОСОБА_5 прийняла (взяла у борг) 210 000 доларів США, які зобов`язалася повернути до 31.03.2025 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла у м. Одесі. Борг не погашено за життя боржника, тому, відповідно до ст. 1218, 1219 ЦК України, обов`язок з його повернення переходить до спадкоємців, які прийняли спадщину.

Наразі позивачу відомо, що спадкоємцями померлої можуть бути: онука ОСОБА_3 за заповітом; син ОСОБА_4 за законом. Дані обставини змусили ОСОБА_1 звернутися за захистом порушеного права до суду. Виходячи з того, що ціна позову є значною, а саме 210 000,00 доларів США, за для убезпечення майбутнього виконання рішення суду, позивач вважає за необхідне звернутися до суду з заявою про забезпечення позову, що обґрунтовується наступним чином. ОСОБА_5 (померла) на момент смерті володіла на праві власності наступним нерухомим майном: земельна ділянка загальною площею 0,1944 га, розташована за адресою АДРЕСА_1 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, кадастровий номер: :02:003:0697. 2. квартира загальною площею 85,9 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_2 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. 3. квартира загальною площею 94,7 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_3 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01. 4. квартира загальною площею 61,58 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_4 .

За наявним в матеріалах справи заповітом померла ОСОБА_5 заповіла квартиру за адресою АДРЕСА_2 напряму своїй онуці ОСОБА_3 . Зазначає, що інша частина майна повинна перейти у спадок сину ОСОБА_4 за законом як спадкоємцю першої черги наслідування. Тому, з метою дотримання пропорційності виду забезпечення позову та позовних вимог, вважає, що доцільно накласти арешт саме на нерухоме майно, яке увійшло до складу спадщини після смерті боржника ОСОБА_5 , а саме на вищезгадані земельну ділянку та квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, надані докази, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб ; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд також бере до уваги, що арешт накладається виключно на нерухоме майно, що належало померлій ОСОБА_5 та не порушує права та законні інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 84 149-154, 157, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Вжити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, - заходи забезпечення позову.

Накласти арешт на нерухоме майно:

- земельну ділянку загальною площею 0,1944 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, Кадастровий номер: :02:003:0697;

- квартиру загальною площею 85,9 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- квартиру загальною площею 94,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- квартиру загальною площею 61,58 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_4 .

Обов`язок пред`явлення цієї ухвали до виконання покласти на позивача ОСОБА_1 або його представнику за довіреністю (ордером).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.