Провадження № 2-др/761/172/25
30 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Мальцева Д.О.,
при секретарі: Губенко О.М.,
У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала вказана цивільна справа.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21.05 2025 року у справі № 761/14065/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) страхове відшкодування у розмірі 5 938 грн. 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) майнову шкоду у розмірі 24 660 грн. 00 коп. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

29.05.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Конюшко Дениса Борисовича надійшла заява, відповідно до якої остання просила прийняти додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп., 13600 грн. витрат на отримання професійної правничої допомоги та 3800, 00 грн. витрат на складання оцінки збитку, оскільки судом не було вирішене вказане питання під час винесення рішення по справі.

02.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Педини Олега Анатолійовича надійшли заперечення на ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат.

Так, відповідно до ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином.

Так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву, надані до неї докази та матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення заяви з огляду на таке.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно положень ч. 1-3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

У відповідності до квитанцій №5В88-ЕМХС-8259-А333 від 21.02.2024 та №РХМВ-8С4Н-К36Х-2277 від 21.02.2024 року позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

З огляду на викладене, враховуючи, що позовні вимоги було задоволено частково, суд приходить до висновку, що з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 202,56 грн., а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 841,32 грн.

А також, ОСОБА_1 понесла витрати в розмірі 3800,00 грн на огляд пошкодженого автомобіля та визначення матеріального збитку, що підтверджується копією квитанції №@2PL967318 від 06 жовтня 2023 року про оплату вказаної суми.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 139 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Як описано вище, визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу ОСОБА_1 замовила відповідний звіт, який був складений ФОП ОСОБА_3 (звіт № 664/10-23 від 24 жовтня 2023 року).

Описаний вище звіт безпосередньо пов`язаний з розглядом цієї справи, виготовлений на замовлення представника позивача, факт оплати таких послуг підтверджується належним розрахунковим документом.

Отже, оскільки суд ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов до висновку, що з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на складання оцінки звіту у розмірі 317,77 грн., а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на складання оцінки звіту у розмірі 1320,23 грн.

Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно положень ч. 1-3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такої ж думки дотримується Верховний суд у постановах від 13 червня 2018 року по справі № 757/47925/15-ц та від 19 вересня 2018 року по справі № 361/6253/16-ц.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Враховуючи викладене, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах; усні консультації тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суду при визначенні розміру компенсації слід ураховувати (а сторонам доводити) співмірність витрат на оплату послуг адвоката із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано: Договір від 07.06.2022 р., Акт від 24.04.2023 р.

Відповідно до п. 4.1. Договору від 07.06.2022, Клієнт за отримання правової допомоги виплачує Адвокату винагороду в розмірі, який Сторони погоджують в Акті виконаних робіт (послуг).

Згідно п. 4.2. Договору від 07.06.2022, винагорода сплачується Клієнтом Адвокату після набрання законної сили та виконання рішення суду, яке буде ухвалене судом.

Відтак, розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу складає 48 000,00 грн.

В постанові від 29.10.2020р. у справі № 686/5064/20 Верховний Суд вказав на наступне:

"37. Також варто зауважити, що питання щодо застосування процесуальних норм права, які регулюють порядок розподілу судових витрат за надану професійну правничу допомогу на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою було предметом дослідження судами різних юрисдикцій.

38. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 аналізувалися аналогічні положення ЦПК України суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

39. Аналогічний висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено зроблено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складу суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19".

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, з тексту рішення у вказаній справі вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - задоволено частково, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1136,96 грн., а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 717,20 грн.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 264, 270 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Конюшко Дениса Борисовича про ухвалення додаткового рішення по справі №761/14065/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати, які складаються з: судового збору у розмірі 202,56 грн., витрати на складання оцінки звіту у розмірі 317,77 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 136,96 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати, які складаються з: судового збору у розмірі 841,32 грн., витрати на складання оцінки звіту у розмірі 1 320,23 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 717,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: