Провадження № 2/761/9034/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.

за участі:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідачки: Сидорчук О.Є.

представника третьої особи 1: Вітер Т.А.

представника третьої особи 2: Семенченка Р.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Сидорчук Ольги Євгеніївни про поновлення процесуального строку та питання щодо прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 , поданого в межах розгляду цивільної справи за позовом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківського районної в місті Києві державної адміністрації, Публічне акціонерне товарисово акціонерний банк "Укргазбанк", ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа (провадження у справі відкрито ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 травня 2024р., розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження).

16 липня 2025р. за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний Суд» представником відповідачки подано зустрічний позов в межах розгляду вказаної справи, в якому сторона відповідача просила суд: поділити спільне сумісне майно між сторонами, а саме, визнавши за відповідачкою право власності на ? частки у житловій квартирі, розташованою у Нідерландах, Гаага, Шевенінгеевег 83, 2584 КД Гравенхаге (нідерл. - Scheveningseweg 83 2584 KD 's Gravenhage). Разом із зустрічним позовом стороною відповідача подано заяву про поновлення процесуального строку на вчинення вказаної процесуальної дії. В обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку на подання зустрічного позову, представник відповідача зазначила, що лише у липні 2025р. відповідачці стало відомо про те, що у позивача наявне майно у Нідерландах, про яке позивач не повідомляв відповідачку за час перебування у шлюбі. Про вказані обставини відповідачка дізналась лише після того, як отримала відомості від юристів з Нідерландів.

В підготовчому засіданні представник позивача та представники третіх осіб 1, 2 щодо вирішення питання про поновлення процесуального строку та прийняття зустрічного позову поклались на розсуд суду; представник відповідача просила суд поновити процесуальний строк та прийняти зустрічний позов до спільного розгляду із первісним; інші учасники в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали зустрічного позову та заяви про поновлення процесуального строку, приходить до наступного висновку.

Суд враховує, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч. 1 ст. 126 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024р. у справі № 756/11081/20, провадження №14-25цс24).

Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021р. у справі № 640/3393/19, провадження № 11-24апп21).

Формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанні судового рішення та є порушенням» статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998р. у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000р. у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від березня 2017р. у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, відбувається за заявою заявника і суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (див. постанову Верховного Суду від 21 грудня 2023р. у справі № 910/12042/22).

Суд також наголошує, що повернення зустрічного позову в межах цієї справи не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже учасник справи не позбавляється можливості подання такого позову як окремого на загальних підставах.

Заявлене представником відповідачки клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову не містить посилань на обставини, які стали істотними перешкодами чи труднощами, для вчинення відповідної процесуальної дії у встановлений судом строк.

Матеріали справи не містять доказів та й доводів, які б свідчили про наявність перешкод для сторони відповідача щодо своєчасного звернення за допомогою до юристів з Нідерландів з метою отримання відомостей щодо вищезгаданого об`єкту нерухомого майна.

Тобто час такого звернення залежав виключно від волевиявлення відповідачки.

Таким чином, відповідачкою не спростовано того, що вона мала можливість подати відповідний зустрічний позов у строк, встановлений для подання відзиву.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Установивши, що відповідачка пропустила строк на звернення до суду із зустрічним позовом та суд не встановив поважних причин, що перешкоджали їй подати його вчасно, суд дійшов висновку про повернення зустрічної позовної заяви заявнику.

При цьому, суд роз`яснює, що відмова у прийнятті зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідачку права пред`явити позов у загальному порядку.

Враховуючи наведене, суд не вважає застосування наслідків, передбачених ЦПК України щодо зустрічної позовної заяви, поданої з пропуском встановленого строку та без доведення непереборності підстав, що стало причиною пропуску такого строку, проявом надмірного формалізму.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 12, 43, 49, 121, 193, 194, 197, 198, 200, 258-261 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Сидорчук Ольги Євгеніївни про поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову - залишити без задоволення.

Відмовити в прийняті та повернути позивачу зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківського районної в місті Києві державної адміністрації, Публічне акціонерне товарисово акціонерний банк "Укргазбанк", ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя, поданий в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківського районної в місті Києві державної адміністрації, Публічне акціонерне товарисово акціонерний банк "Укргазбанк", ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 22 липня 2025р.

Суддя: