У Х В А Л А

28 липня 2025 року

м. Київ

справа № 465/5080/24

провадження № 61-8110ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Акімової Олени Олександрівни на постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, та

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати судовий наказ Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2024 року в справі № 465/5080/24 таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з ОСОБА_1 59 255,08 грн отриманих грошових коштів.

Зазначила, що 25 вересня 2024 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області видав судовий наказ у справі № 465/5080/24 про стягнення з неї на користь ОСОБА_1 аліментів на двох неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожитковогомінімуму для дитини відповідноговіку, щомісячно, починаючи з 20 червня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття. Станом на час розгляду цієї справи місце проживання дітей з батьком не визначалося, діти проживали з батьками почергово за домовленістю і бажанням самих дітей.

З грудня 2024 року у суді розглядається справа за позовами сторін про визначення місця проживання дітей з кожним із них. Оскільки діти не проживали постійно з ОСОБА_5 , то в нього не було правових підстав для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. У зв`язку з цим судовий наказ у справі № 465/5080/24 як виконавчий документ не підлягає виконанню.

Згідно з відомостями з виконавчого провадження № НОМЕР_3 станом на 12 березня 2025 року із заявниці на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуто 59 255,08 грн аліментів на дітей, тому зазначена сума коштів повинна бути їй повернута.

02 квітня 2025 року ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області заяву ОСОБА_2 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає примусовому виконанню, судовий наказ від 25 вересня 2024 року, виданий Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , аліментів на двох неповнолітніх дітей, дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожитковогомінімуму для дитини відповідноговіку, щомісячно, починаючи з 20 червня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) безпідставно одержані грошові кошти за судовим наказом від 25 вересня 2024 року, виданим Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області в справі № 465/5080/24 в сумі 59 255,08 грн.

16 червня 2025 року постановою Хмельницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, залишено без змін.

26 червня 2025 року (зареєстровано у Верховному Суді 27 червня 2025 року) представник ОСОБА_1 - адвокат Акімова О. О. через систему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2025 року, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі.

Необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Частиною першою статті 173 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

За змістом частин першої, другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційнийперегляд справи та у визначених законом

випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною першою статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Пунктом 25 статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.

За змістом пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України та

пункту 25 частини 1 статті 353 ЦПК України судові рішення першої та апеляційної інстанції щодо відмови у виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню, не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Конституційний Суд України наголосив, що унормування процесуальних відносин у спосіб визначення в ЦПК України підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2001 року в справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Системне тлумачення статей 353, 389 ЦПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 27 жовтня 2020 року в справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

В ухвалах від 01 жовтня 2024 року № 2-3767/11 (провадження № 61-12970ск24), від 29 листопада 2024 року в справі № 2-4784/11 (провадження

№ 61-14932ск24), від 07 січня 2025 року в справі № 757/7235/14-ц (провадження № 61-17599ск24) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду також виснував про відсутність правових підстав для відкриття провадження в справі з огляду на те, що судові рішення щодо відмови у виправленні помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню (пункт 25 частини першої статті 353 ЦПК України), не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Заявник подав касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження в справі необхідно відмовити.

Згідно з положенням частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною першою статті 389,

пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Акімової Олени Олександрівни на постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська