ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-зз/753/45/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ломакіної Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №753/15306/17

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарас Олександра Василівна, про визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку поділу майна подружжя, визнання договору дарування квартири недійсним,

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину будинку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначила, що 17.09.2017 року вона звернулась до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просила суд: 1) визнати договір дарування укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас О.В. 15.05.2017 року за номером 622 - недійсним; 2) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.05.2017 року індексний номер 35175572 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарас Олександри Василівни.

06.09.2017 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва у цивільній справі №753/15306/17 її заяву про забезпечення позову було задоволено та накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

27.04.2018 року відповідачка ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила суд визнати будинок спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину вказаного будинку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.05.2021 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарас О.В. про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку поділу майна подружжя, визнання договору дарування квартири недійсним - відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину будинку в порядку спадкування за законом - залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 13.09.2021 року, апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14.05.2021 року - залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 23.11.2022 року, касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково. Рішення Дарницького районного суду від 14.05.2021 року та Постанову Київського апеляційного суду від 13.09.2021 року скасовано, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

14.08.2024 року Дарницький районний суд міста Києва розглянув цивільну справу №753/15306/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарас О.В., про визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку поділу майна подружжя, визнання договору дарування квартири недійсним, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину будинку.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14.08.2024 року вирішено:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарас О.В., про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку поділу майна подружжя, визнання договору дарування квартири недійсним - задовольнити. Визнати договір дарування, укладений 15.05.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас О.В., за реєстровим №622 недійсним. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, загальною площею 67,5 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., з лоджією 72,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_3 - відмовити.

Постановою Київського апеляційного суду від 12.02.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.08.2024 року в частині задоволення первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарас О.В., про визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку поділу майна подружжя, визнання договору дарування квартири недійсним залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 06.06.2025 року Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.08.2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12.02.2025 року залишено без змін.

З огляду на викладене, оскільки рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14.08.2024 року у цивільній справі №753/15306/17 набрало законної сили, а необхідність у забезпеченні позову відпала, просить суд скасувати заходи забезпечення позову, які були застосовані ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.09.2017 року.

У судове засідання учасники справи та їх представники не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Корзнікова С.В. надійшла заява, в якій він підтримав заяву про скасування заходів забезпечення позову у повному обсязі та просив суд розглянути її без його участі та без участі позивачки.

Від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Федосєєвої Т.Ю. надійшла заява, в якій вона не заперечувала проти скасування заходів забезпечення позову та просила суд розглянути заяву без її участі та без участі відповідачки.

Неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду даної заяви.

Дослідивши матеріали справи, заяви представників сторін, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

Суд враховує той факт, що позивачка подала заяву про скасування заходів забезпечення позову у зв`язку із тим, що рішення суду набрало законної сили та відпала потреба в застосуванні заходів забезпечення позову.

Так, постановою Верховного суду України від 06.06.2025 року Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.08.2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12.02.2025 року залишено без змін.

Постанова набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 504/158/22, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Зі змісту Постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.06.2023 року у справі № 521/19246/20 вбачається, що порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у відповідності з нормами процесуального права у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158,ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06.09.2017 року у цивільній справі №753/15306/17 (провадження №2/753/6483/17) за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарас Олександра Василівна, про визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку поділу майна подружжя, визнання договору дарування квартири недійсним, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину будинку.

Скасувати арешт, накладений на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову надіслати всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Осіпенко Л.М.