Справа № 489/8990/24
Номер провадження 2/489/732/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі - відповідач 1), ОСОБА_2 (далі-відповідач 2), про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП

встановив

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 23.03.2024 року о 13 год. 25 хв. в м. Миколаєві сталася ДТП, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Автомобіль Volkswagen Passat д.н. НОМЕР_1 , є власністю ОСОБА_1 , що підтверджує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 15.06.2023 року НОМЕР_2 . Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.05.2024 року у справі № 489/2618/24 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На день ДТП, відповідальність ОСОБА_1 застрахована ПрАТ «СК «Саламандра». У зв`язку з чим 24.03.2024р. Позивач повідомила ПрАТ «СК «Саламандра», про подію, яка має ознаки страхового випадку. Відповідальність винуватця ДТП, яке сталось 23.03.2024р., згідно полісу №АТ2207588 відповідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант». У зв`язку з чим 04.07.2024р. ОСОБА_1 звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування. У зв`язку з тим, що винними діями винуватця ОСОБА_2 , потерпілому власнику транспортного засобу ОСОБА_1 , заподіяно матеріальну шкоду, з метою визначення розміру шкоди (реальних збитків) заявник звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , для визначення вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП. 28.03.2024 року Позивачем сплачено 6000,00 грн. за незалежну оцінку про визначення вартості розміру (збитків) матеріальної шкоди пошкодженого автомобіля. Згідно звіту № 125-24 від 04.07.2024 р. ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat д.н. НОМЕР_1 , дорівнює 460 561,92 грн. - на дату ДТП. Вартість відновлювального ремонту дорівнює 127 951, 94 грн. (з врахуванням ПДВ в запчастинах). Вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Volkswagen Passat д.н. НОМЕР_1 на дату ДТП 23.03.2024 року становить 65 242,57 грн. 24.09.2024р. вих. №12/5840 ОСОБА_1 отримала відповідь від ТДВ СК «Альфа- Гарант», з відмовою здійснення страхового відшкодування.

Згідно акту виконаних ремонтних робіт №301 від 19.07.2024р. вартість ремонту пошкодженого автомобіля Volkswagen р/н НОМЕР_1 склала 85 890,00 грн. Отже, ОСОБА_1 понесла витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, та не отримала страхові відшкодування.

З цих підстав просив суд стягнути в солідарному порядку з ТДВ СК «Альфа-Гарант», та ОСОБА_2 свою на користь страхове відшкодування та матеріальну шкоду пошкодженого автомобіля Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 в сумі 85 890,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача витрати на незалежну оцінку, про визначення вартості розміру (збитків) матеріальної шкоди пошкодженого автомобіля Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 , в сумі 6000,00грн.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду відзив, в якому вказав, що 04.07.2024 вони отримали від позивача повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування. Відповідачем було розпочато розслідування обставин настання цієї події, яка має ознаки страхового випадку. Відповідач вчасно в 10-ти денний строк, направив свого представника для огляду транспортного засобу Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 . Під час проведення огляду було встановлено, що на момент огляду автомобіль знаходився на СТО, частково розібраний та відремонтований. При цьому протокол огляду т/з був підписаний позивачем без зауважень, а отже остання своїм підписом підтвердила зазначені обставини. Коли відповідач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності, отримав відповідь про неможливість проведення дослідження, оскільки на момент технічного огляду відновлено частково і калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. Враховуючи не виконання позивачем покладеного на нього обов`язку, пов`язаного із зберіганням пошкодженого майна у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, відповідач у відповідності до положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів позбавлений можливості визначити розмір матеріального збитку, завданого власнику т/з Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 внаслідок ДТП, оскільки після здійснення відновлення або часткового відновлення транспортного засобу проведення розрахунків неможливе. За такого, позивач не має права правових підстав для отримання страхового відшкодування.

Відповідач 2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Постановою Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21, роз`яснено, що при ухваленні рішення суду, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це відповідає вимогам ЦПК України і не є порушенням прав сторін.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.05.2024 у справі №489/2618/24 ОСОБА_2 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Судом встановлено, що водій ОСОБА_2 23.03.2024 о 13:25 в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 62, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21013 р/н НОМЕР_3 , при виконанні маневру перестроювання не впевнився в його безпеці, не надав дорогу транспортному засобу та не дотримався безпечного інтервалу, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.3, п. 10.1, п. 2.3.б., п. 13.3 ПДР України.

01.05.2024 позивач звернулася з заявою до ПрАТ "СК"САЛАМАНДРА", в якій просила перерахувати кошти по страховому випадку, що стався 23.03.2024 з її авто Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 .

04.07.2024 позивач звернулася до відповідача 1 з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 23.03.2024 за участю т/з потерпілого Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 . В цьому ж повідомленні містяться дані про іншого учасника ДТП - т/з ВАЗ21013 р/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільна відповідальність якого застрахована в ТДВ СК "Альфа-гарант", Поліс АТ № 2207588.

Також, 04.07.2024 позивач звернулася до відповідача 1 з заявою про страхове відшкодування.

Відповідно до Звіту №124-25 від 04.07.2024 (дата оцінки від 01.07.2024-04.07.2024), проведеного оцінювачем ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 на дату ДТП - 28.03.2024 становить 65242,57 грн.

За проведену оцінку пошкодженого т/з Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 позивач сплатила ОСОБА_3 6000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 01.07.2024.

12.07.2024 було проведено протокол огляду транспортного засобу - Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 . Встановлено, що на момент огляду автомобіль знаходиться на СТО, частково розібраний та відремонтований. Протокол огляду підписаний позивачем без зауважень.

15.07.2024 рапортом ОСОБА_4 повідомив Генерального директора ТДВ СК "Альфа-Гарант" про неможливість проведення дослідження, оскільки було з`ясовано, що КТЗ знаходиться на СТО частково розібраний та відремонтований, тобто почалися відновлювальні роботи та його не збережено в тому стані, в якому пошкоджений КТЗ знаходився після ДТП.

Згідно з Актом виконаних робіт №301 від 19.07.2024 на замовлення Фесенко Наталі проведено ремонтні роботи автомобіля Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 на загальну суму, разом з запчастинами, 85890,00 грн.

Листом від 24.09.2024 Страхова Компанія "Альфа-Гарант" повідомило позивача про те, що нею не виконано покладений законодавством обов`язок, що не дає змоги визначити розмір матеріального збитку, завданого власнику т/з Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, що мала місце 23.03.2024. ТДВ СК "Альфа-Гарант" не має правових підстав для здійснення позивачу страхового відшкодування.

26.09.2024 позивач звернулась з Поясненнями до ТДВ СК "Альфа-Гарант", в яких зазначила, що через кілька днів після ДТП, з її страхової компанії приїхав експерт від"Саламанда", зробив експертизу та зафіксував всі пошкодження. Але її страхова компанія не виплатила їй страхове відшкодування на протязі 90 днів. Тому вона зробила незалежну експертизу, яку надали страховій винуватця і всі потрібні документи. Авто вирішила ремонтувати, так як на ньому не можливо було їздити. Експерт з Альфа-Гаранту повинен був приїхати 10.07.2024 ,потім 11.07.2024, але приїхав 12.07.2024, коли вже машина ремонтувалась.

Згідно з ст. 6 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Пунктом 31.1 ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Відповідно до пп.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно з п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Водночас, п. 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Підпунктом 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» однією з підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 65/4621/16-к, провадження № 13-24кс19, зазначила, що іншу підставу для відмови у відшкодуванні - невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на його отримання, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Отже, у зазначеній нормі втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру.

У постанові Великої Палати Верховного Суд від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20, на яку посилається заявник у касаційній скарзі, зазначено, що Закон № 1961-IV з огляду на принцип добросовісності визначає, що якщо потерпілий недобросовісно реалізовує право на отримання відшкодування завданої йому під час експлуатації наземного транспортного засобу шкоди, не виконує покладені на нього Законом № 1961-IV обов`язки, він має нести тягар негативних наслідків власної поведінки. Аналізуючи вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що законодавство у страхових правовідносинах передбачає здійснення прав та обов`язків з дотриманням принципу добросовісності всіма учасниками цих правовідносин і не дотримання цього принципу може мати наслідком відмову в захисті порушеного права, зокрема у праві на відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці особи взагалі, та звільняє страховика від обов`язку відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці винної особи та потерпілого. Разом з тим у порушення принципу пропорційності законом не встановлено механізму захисту права осіб (поновлення права), які добросовісно виконують покладені на них обов`язки, якщо шкода не відшкодована не з їхньої вини. Тому тлумачення права щодо відшкодування шкоди за наслідками страхового випадку за Законом № 1961-IV, має здійснюватися з огляду на добросовісне виконання зобов`язань та поведінки всіх учасників (добросовісна чи недобросовісна поведінка/дії) та пропорційність інтересів усіх учасників цих правовідносин.

Як встановив суд, описано вище та не заперечується сторонами, позивач 04.07.2024 повідомив відповідача 1 про зазначену вище ДТП, яка мала місце 23.03.2024.

Дане повідомлення є повідомленням про ДТП в розумінні п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після отримання якого страховик протягом 10 робочих днів зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення розміру збитків.

Протягом цього часу діє і визначений п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок володільця пошкодженого майна зберігати таке майно (транспортний засіб) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до огляду представником страховика (працівник, аварійний комісар або експерт) та забезпечення останньому можливості провести огляд пошкодженого майна.

Відповідно, після отримання повідомлення відповідач 1 протягом 10 робочих днів був зобов`язаний вжити передбачених законом заходів для огляду пошкодженого автомобіля та визначення розміру збитків, що і було зроблено 12.07.2024, підтверджено доказами у справі та не заперечувалося сторонами.

В той же час, всупереч вищенаведеним вимогам закону, позивач самостійно обрав експерта (а саме до звернення з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду - 01.07.2024). Проте таке право позивач міг реалізувати у випадку, коли б сплинув строк, встановлений п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і представник страхової компанії не з`явився б для огляду транспортного засобу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача не виникло право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди в даному випадку. Тому ТДВ СК "Альфа-Гарант" правомірно відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, через порушення позивачем вимог, передбачених ст.33 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Щодо вимоги позивача про солідарне відшкодування, то суд зауважує, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У даній справі позивач вважала, що у відповідачів є солідарний обов`язок виплатити їй страхове відшкодування внаслідок ДТП, однак, в даному випадку суд не вбачає наявність підстав для солідарної відповідальності відповідачів, оскільки це суперечитиме інституту страхування як такому. Адже відповідно до норм законодавства про страхування, страховик бере на себе обов`язок за відшкодування шкоди особі заподіяної страхувальником. І тільки у разі недостатності суми страхового відшкодування понесених матеріальних збитків, потерпіла особа не позбавлена правом звернутись в судовому порядку до винної особи про відшкодування їй різниці між сумою страхової виплати і заподіяною шкодою.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності солідарного обов`язку страховика і страхувальника відшкодувати матеріальні збитки потерпілій особі, висловлена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18).

Оскільки суд, в ході розгляду справи, не знайшов підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування з відповідачів, то відсутні підстави і для задоволення вимоги про стягнення витрат на незалежну оцінку, оскільки вона є похідною.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставними, а отже в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", код ЄДРПОУ 32382598, адреса:01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26

Відповідач 2: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.07.2025. Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя В. В. Кокорєв