Справа №639/5441/25
Провадження №2-з/639/17/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі судді Труханович В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності, розподіл майна, визначення порядку користування майном,-

ВСТАНОВИВ :

28 липня 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , в особі її представника адвоката Левкова Віталія Миколайовича, про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності, розподіл майна, визначення порядку користування майном, відповідно до якої просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на автотранспортні засоби, які є сумісною власністю, а саме-Renault Trafic д.н. НОМЕР_1 2007 року випуску сірого кольору зареєстрованого за ОСОБА_2 , орієнтовною вартістю 294 000,00 грн., свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу НОМЕР_2 ; та Jeep Renegade (Джип-Ренегат), д.н. НОМЕР_3 року випуску бежевого кольору який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 та забороною ОСОБА_2 та будь яким іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на зміну власника майна-Renault Trafic д.н. НОМЕР_1 2007 року випуску сірого кольору зареєстрованого за ОСОБА_2 (свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу НОМЕР_2 ) орієнтовною вартістю 294 000,00 грн; та Jeep Renegade (Джип-Ренегат) д.н. НОМЕР_3 року випуску бежевого кольору який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 до набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб який був зареєстрований 01.11.2005 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 503, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. У шлюбі народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зареєстрована разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Новобаварського районного суду м. Харкова від 11.06.2025 шлюб розірвано. За час шлюбу з Відповідачем у період з 01.11.2005 по 11.06.2025 було придбано за рахунок сумісних коштів та спільної праці наступне майно, яке є предметом спору між сторонами стосовно його розділу та користування: житловий будинок АДРЕСА_2 ,земельна ділянка площею 688,кв.м. та автотранспортні засоби у вигляді 2) автомобіль Renault Trafic д.н. НОМЕР_1 2007 року випуску сірого кольору оріентовною вартістю 294 000,00 грн; автомобиль Jeep Renegade (Джип-Ренегат), д.н. НОМЕР_3 року випуску бежевого кольору орієнтовною вартістю 546 000,00 грн. Наразі, як ОСОБА_4 Стало відомо, інша сторона- ОСОБА_2 вживає заходи спрямовані на позбавлення заявника ОСОБА_1 права користуватися спірним майном, зокрема-автомобілем Renault Trafic д.н. НОМЕР_1 2007 року випуску сірого кольору оріентовною вартістю 294 000,00 грн та автомобілем Jeep Renegade (Джип- Ренегат), д.н. НОМЕР_4 2015 року випуску бежевого кольору орієнтовною вартістю 546 000,00 грн перешкоджаючи Заявнику у його користуванні. З приводу наведеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникають конфлікти під час яких інша сторона- ОСОБА_2 також погрожує зробити відчуження наведеного майна третім особам з метою уникнення його розділу між колишнім подружжям. Заявник шляхом подання наведеної заяви стверджує про їснування обгрунтованих підстав для висновку, що в умовах наявного конфлікту який виник між сторонами - співвласниками з приводу користування спірним майном, зокрема наведеними автотранспортними засобами, ОСОБА_2 має реальну можливість провести їх відчуження стороннім особам, що в подальшому зробить неможливим, або утруднить взагалі виконання судового рішення ухваленого за наслідками розгляду судового спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу розділу спільного майна. Крім того, таке відчуження суттєво ускладнить захист законних прав та інтересів ОСОБА_1 як співвласника майна при подальшому розгляді справи у суді.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на судовий захист.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення, що повністю відповідає зазначеним вище вимогам Європейського суду.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу положень статті 149 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що нею передбачено можливість забезпечення позову не лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Тобто, за замістом частини 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України у вирішенні питання щодо забезпечення позову слід також враховувати за захистом якого порушеного чи оспорюваного права або інтересу звернувся позивач, не обмежуючись лише неможливістю виконання рішення суду та позовними вимогами.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб який був зареєстрований 01.11.2005 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 503, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу (а.с. 10)

Заочним рішенням Новобаварського районного суду міста Харкова від 11 червня 2025 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 14-15).

Як зазначає представник заявника за час шлюбу подружжя у період з 01.11.2005 по 11.06.2025 було придбано за рахунок сумісних коштів та спільної праці наступне майно, яке є предметом спору між сторонами стосовно його розділу та користування: житловий будинок АДРЕСА_2 ,земельна ділянка площею 688,кв.м. та автотранспортні засоби у вигляді 2) автомобіль Renault Trafic д.н. НОМЕР_1 2007 року випуску сірого кольору оріентовною вартістю 294 000,00 грн; автомобиль Jeep Renegade (Джип-Ренегат), д.н. НОМЕР_3 року випуску бежевого кольору орієнтовною вартістю 546 000,00 грн.

Наразі, як ОСОБА_1 стало відомо, інша сторона- ОСОБА_2 вживає заходи спрямовані на позбавлення заявника ОСОБА_1 права користуватися спірним майном, зокрема-автомобілем Renault Trafic д.н. НОМЕР_1 2007 року випуску сірого кольору орієнтовною вартістю 294 000,00 грн та автомобілем Jeep Renegade (Джип- Ренегат), д.н. НОМЕР_4 2015 року випуску бежевого кольору орієнтовною вартістю 546 000,00 грн перешкоджаючи заявнику у його користуванні.

Судом встановлено, що власником автомобіля Renault Trafic д.н. НОМЕР_1 2007 року випуску сірого кольору є ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.16).

Також, з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях вбачається, що ОСОБА_2 є власником автомобіля Джип- Ренегат д.н. НОМЕР_4 (а.с.7).

Як зазначено в заяві, ОСОБА_1 шляхом подання наведеної заяви стверджує про їснування обгрунтованих підстав для висновку, що в умовах наявного конфлікту який виник між сторонами - співвласниками з приводу користування спірним майном, зокрема наведеними автотранспортними засобами, ОСОБА_2 має реальну можливість провести їх відчуження стороннім особам, що в подальшому зробить неможливим, або утруднить взагалі виконання судового рішення ухваленого за наслідками розгляду судового спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу розділу спільного майна подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Представником заявника на підтвердження того, що ОСОБА_2 має намір вчинити дії щодо відчуження транспортних засобів, які належать йому на праві власності, третім особам, надано постанову Новобаварського районного суду міста Харкова від 14 травня 2025 року про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП по справі № 639/3016/25.

Однак,суд вважає, щодо вищезазначена постанова не може свідчити про наміри ОСОБА_2 вчинити дії щодо відчуження транспортних засобів Renault Trafic д.н. НОМЕР_1 2007 року випуску та Jeep Renegade (Джип- Ренегат), д.н. НОМЕР_4 2015 року випуску.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Суд зазнає, що заявником не забезпечено надання належних достатніх та допустимих доказів в обґрунтування того, що ОСОБА_2 наразі вчиняє дії щодо відчуження транспортних засобів Renault Trafic д.н. НОМЕР_1 2007 року випуску та Jeep Renegade (Джип- Ренегат), д.н. НОМЕР_4 2015 року випуску на користь третіх осіб.

Також заявником не здійснено забезпечення надання доказів, які б свідчили, що ОСОБА_2 здійснює якісь дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язань після подання позову до суду.

Суд вважає, що у заяві про забезпечення позову відсутні посилання на наявність будь-яких доказів задля встановлення обставин, з якими заявником пов`язується необхідність застосування певного виду забезпечення позову.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника (позивача), а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності, розподіл майна, визначення порядку користування майном.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153, 159 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності, розподіл майна, визначення порядку користування майном відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 30.07.2025

Суддя В.В. Труханович