Справа № 466/9284/19
Провадження № 6/466/102/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Ханас С.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Тернопільський відділ Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

у с т а н о в и в

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із заявою, у якій просить визнати дії Тернопільського відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції протиправними та зобов`язати вчини ти дії- припинити стягнення коштів з пенсії по інвалідності.

В обгрунтування заяви покликається на те, що на виконанні Тернопільського ВДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться судовий наказ №466/9284/19 від 11.11.2019 року, виданий Шевченківським районним судом м.Львова про стягнення аліментів щомісячно в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу та заробітку на утримання ОСОБА_3 . Заявник є інвалідом армії, III - групи довічно, пенсіонером МВС за станом здоров`я. ВДВС на виконання судового наказу проводить стягнення з соціальної виплати, призначеної довічно - пенсії по інвалідності, хоча повинен стягувати тільки із єдиного джерела доходу, яке є на даний час у заявника - заробітної плати, яку він постійно отримує в Білецькій сільській раді, перебуваючи там на посаді старости Плотицького старостинського округу 1, яка є значно більшою від пенсії по інвалідності враховуючи всі сукупні виплати - (відпускні, матеріальні, допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби та премії та інше). Заявник вважає, що пенсія по інвалідності не являється доходом, а у судовому наказі №466/9284/19 від 11.11.2019 року передбачено чітко і конкретно щомісячне стягнення аліментів в розмірі ? частки з усіх видів доходу та заробітку, і не вказано стягнення з пенсії по інвалідності - як з соціальної виплати, тому що пенсія по інвалідності - це не дохід.

Оскільки ВДВС відмовлено у припиненні такого стягнення, вимушений звертатись до суду. Просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; зобов`язати Тернопільський відділ ДВС припинити та скасувати стягнення коштів з соціальної виплати - пенсії по інвалідності; зобов?язати відповідальну особу відповідача відкликати постанову державного виконавця ВП №60707587 від 10.09.2021р, виконавчий лист та наказ про стягнення аліментів № 466/9284/19 від 11.11.2019 року, з Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області.

Заяву ОСОБА_1 подано в порядку розділу VІІ ЦПК України, який передбачає судовий контроль за виконанням судових рішень та подання скарг на дії виконавчої служби. Незважаючи не невірне формулювання звернення до суду, як заяви із залученням заінтересованої особи, суд приймає таку як скаргу на дії оскаржуваної особи - Тернопільського відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву та дали пояснення, аналогічні її змісту.

Представник оскаржуваної особи -Тернопільського відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, cкерував до суду заяву, у якій мотиви заяви заперечили, просять у її задоволенні відмовити.

Оглянувши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов до наступного.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 18 ЦПК України).

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, шостої статті 71 Закону «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому сімейним законодавством. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, зокрема, у пунктах 14 та 19 Переліку № 146 визначено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом; з одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються особам з інвалідністю першої групи на догляд за ними; інших видів заробітку. Утримання аліментів не провадиться з:

1) вихідної допомоги при звільненні і сум неоподаткованого

розміру матеріальної допомоги;

2) компенсації працівникові за невикористану відпустку, крім

випадків, коли особа при звільненні одержує компенсацію за відпустку, не використану протягом кількох років;

3) допомоги на лікування;

4) допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами;

5) компенсаційних виплат при відрядженнях і переведенні на роботу в іншу місцевість;

6) польового забезпечення, надбавок до заробітної плати й інших сум, які виплачуються замість добових і квартирних;

7) компенсаційних сум, які виплачуються за амортизацію інструментів

і зношеність одягу;

8) матеріальної допомоги осіб, які втратили право на допомогу

по безробіттю;

9) вартості безкоштовного надання квартир та комунальних

послуг;

10) одноразової допомоги при народженні дитини;

11)державної допомоги на поховання;

12) допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;

13) допомоги на дітей, які перебувають під опікою чи піклуванням;

14) допомоги малозабезпеченим сім`ям з дітьми;

15) соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям;

16) державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю, а також надбавки на догляд за особою з інвалідністю з дитинства та дитиною з інвалідністю, що передбачені Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю»;

17) допомоги по тимчасовій непрацездатності по догляду за

хворою дитиною віком до 14 років;

18) тимчасової державної допомоги, якщо місце проживання

батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не

мають можливості утримувати дитину;

19) субсидій готівкою для відшкодування витрат на придбання

скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива;

20) щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на територіях радіоактивного забруднення;

21) вартості речового, продовольчого забезпечення або його грошової компенсації;

22) дотацій на обіди, вартості путівок до санаторіїв і будинків відпочинку, що надаються за рахунок коштів підприємств та організацій.

З військовослужбовців, а також осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби утримання аліментів не провадиться з вихідної допомоги при звільненні з військової служби і з органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби, а також інших видів грошового забезпечення, що не має постійного характеру.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146, якою затверджено цей Перелік, наказом Міністра оборони України від 15 травня 2013 року № 316 додатково затверджено Перелік додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, здійснених у грошовій формі, що не підлягають облікові при відрахуванні аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України ,а саме:

1) одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби;

2) одноразова допомога на початкове обзаведення;

3) матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань;

4) грошова компенсація за піднайом (найом) жилих приміщень;

5) грошова компенсація у розмірі вартості набору продуктів особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом;

6) суми витрат, що відшкодовуються під час відряджень;

7) польові виплати;

8) грошова премія як вид заохочення, встановлений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України;

9) допомога в проведенні поховання і компенсація матеріальних витрат на ритуальні послуги та спорудження надгробків;

10) грошова допомога для оздоровлення;

11) винагорода за тривалість безперервної військової служби;

12) підйомна допомога та добові за час перебування в дорозі;

13) допомога у зв`язку з вагітністю та пологами;

14) грошова компенсація за невикористані дні відпустки;

15) грошова компенсація військовослужбовцям за належне їм для отримання жиле приміщення.

Судом встановлено, що на виконанні Тернопільського ВДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться судовий наказ № 466/9284/19 від 11.11.2019 року, виданий Шевченківським районним судом м.Львова, про стягнення аліментів щомісячно в розмірі ? частки з усіх видів доходу та заробітку на утримання доньки заявника - ОСОБА_3 . Судовий наказ боржником не оскаржувавася і звернений до виконання .

Заявник/скаржник/ є інвалідом армії, III - групи довічно, пенсіонером МВС за станом здоров`я, про що ним подані підтверджуючі документи.

Відповідно до роз`яснень Пенсійного фонду України від 10 червня 2016 року розмір відрахувань аліментів з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. Надбавка на непрацездатних членів сім`ї є складовою частиною пенсії. Стягнення аліментів провадиться з усієї суми пенсії з урахуванням надбавки на непрацездатних членів сім`ї.

На звернення ОСОБА_1 до ВДВС щодо неправомірності стягнення аліментів із пенсії 04.04.2024 року та 24.06.2024 року державним виконавцем надано відповідь листом №68539 та №107381, у яких роз`яснено, що стягнення проводиться у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року №146, що відповідає і офіційним роз`ясненням ПФУ.

Пенсія по інвалідності є пенсійною виплатою, яка надається відповідно до ЗУ « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про пенсійне забезпечення» на підставі стажу та внесків до ПФУ. Перелік доходів (видів грошового забезпечення), що не підлягають облікові при відрахуванні аліментів, та передбачені як Переліком № 146, так і Переліком за наказом № 316, є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають. Тобто, аліменти стягуються з усіх видів доходів платника, включаючи пенсії, незалежно від їхнього розміру та групи інвалідності.

Єдиним винятком, який може впливати на розмір аліментів при стягненні їх з пенсії, є надбавка на догляд за інвалідом 1 групи, яка не враховується при визначенні розміру аліментів.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові у справі №484/1875/19 від 03.03.2021 р. Аналогічна судова практика відображена у постанові ВС від 09.07.2020 р. у справі №205/3610/18, постанові КАС ВС від 12.01.2021 р. у справі № 640/13592/20.

Посилання скаржника на положення Податкового кодексу України про те, що пенсії не є доходами громадян, і не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, у даному випадку є нерелевантним по відношенню до спірних правовідносин.

Пенсія по інвалідності є пенсійною виплатою, яка надається відповідно до ЗУ « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про пенсійне забезпечення» на підставі стажу та внесків до ПФУ.

Стягнення аліментів з пенсії відповідає положенням Сімейного Кодексу України, що встановлює обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежного від їхнього соціального статусу чи стану здоров`я.

Відтак, суд вважає, що скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10,12,82,263,265,447,450 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Тернопільський відділ Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Г. Б. Білінська