Справа № 686/2019/25
Провадження № 2/686/2398/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

23 липня 2025 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Колієва С.А.,

при секретарі Кучерук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

встановив:

У січні 2025 року ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.04.2021 року ТОВ «Будинок Комфорту» і ОСОБА_1 був укладений договір оренди майна з правом викупу № 032 за умовами якого ТОВ «Будинок Комфорту» надав останньому в оренду смартфон Xiaomi Mi Lite 6/64 Boba Black з подальшим переходом права власності на вказаний товар у порядку та на умовах, визначених договором. Сторонами було погоджено строк оренди, який становить 12 місяців та оплату щомісячних платежів у розмірі 2 229,00 гривень, які відповідач повинен був здійснювати 23 числа кожного місяця. 03.07.2023 року між ТОВ «Будинок Комфорту» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» (назва якого була змінена на ТОВ «Свеа Фінанс») був укладений договір факторингу №01.02-28/23 відповідно до умов якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором оренди № 032. Заборгованість відповідача за договором № 032 становить 55 725,00 яка складається з: 22 290,00 гривень заборгованість за простроченими орендними платежами, 11 145,00 гривень заборгованість за пенею та 22 290,00 гривень заборгованість за вартістю орендного майна.

На підставі викладеного ТОВ «Свеа Фінанс» просило стягнути з відповідач на свою користь заборгованість за договором № 032 у сумі 55 725,00 гривень.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили. Відзив на позов відповідачем не поданий.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних матеріалів.

Фактичні обставини встановлені судом.

23 квітня 2021 року ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 в електронній формі уклали договір №032 оренди майна з правом викупу, відповідно до умов орендодавець зобов`язався передати орендареві майно Smart/tel Xiaomi Mi Lite 6/64 Boba Black на строк 12 місяців, а останній зобов`язувався прийняти це майно у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, та сплачувати орендну плату.

Того ж дня орендодавцем направлено орендарю у його особистий кабінет підтвердження укладання договору.

У пункті 3 договору сторони погодили, що сплата орендної плати у розмірі 2 229,00 грн здійснюється орендарем до 23-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 23 квітня 2022 року.

Відповідно до пункту 4 договору за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. Орендодавець залишає за собою право нараховувати орендарю пеню в розмірі меншому, ніж 3% на власний розсуд.

Відповідно до пункту 6.4.6 Правил надання майна у оренду у разі припинення договору оренди майна з правом викупу, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штраф у розмірі, визначеному пунктом 8.5 даних правил.

Відповідно до пункту 8.5. Правил надання майна у оренду у разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору оренди майна з правом викупу, орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди майна з правом викупу, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язаний сплатити вже нараховану орендну плату, додатково сплатити штраф у розмірі 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди майна з правом викупу, та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною у договорі оренди майна з правом викупу за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення договору оренди майна з правом викупу орендних платежів, або повернути об`єкт оренди.

03.07.2023 року між ТОВ «Будинок комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», яке у подальшому змінило свою назву на «ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №01.02-28/23 на підставі якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором оренди майна № 032.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума заборгованості за Договором 032 оренди майна з правом викупу від 23 квітня 2021 року становить 55 725,00 грн, з яких: 22 290,00 грн - вартість об`єкта оренди; 11 145,00 грн - пеня; 22 290,00 грн - заборгована орендна плата.

Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 759 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Отже, за своїми правовими ознаками договір найму-продажу є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої наймач (орендар) передає покупцю товар у користування за плату з правом його викупу та набуває право вимоги оплати товару з розстроченням платежу, а покупець несе зобов`язання прийняти та оплатити товар.

Такий договір є змішаним договором, оскільки він містить елементи купівлі-продажу та майнового найму.

Особливості укладення правочинів в електронній формі врегульовані Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі Закон № 675-VIII).

Відповідно до пунктів 5 - 7 статті 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього

договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

За положеннями статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами в розумінні ЦПК України.

Відповідно до статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Водночас не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних

особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Досліджені у справі матеріали свідчать про те, що 23.04.2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 був укладений в електронній формі договір оренди майна з правом викупу № 032. Вказане підтверджено послідовністю дій ОСОБА_1 щодо укладення договору № 032, який здійснив вхід до особистого кабінету (за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі), заповнив заявку / завантаження документів, ознайомлення з офертою договору (вибір опції «підписати»), підпис одноразовим ідентифікатором (підписання електронного повідомлення про прийняття), отриманого на наданий ним телефонний номер.

Посилаючись на належне виконання ТОВ «Будинок Комфорту» умов договору в частині надання товару (мобільного телефону Smart/tel Xiaomi Mi Lite 6/64 Boba Black) в оренду позивачем долучено до матеріалів справи експрес-накладну №7488 ТОВ «Нова пошта».

Разом з цим суд зазначає, що у вказаній експрес-накладній відсутні відомості про вручення вказаного відправлення отримувачем (відповідні графи накладної не заповнені).

Ухвалою суду від 15.04.2025 року позивачу роз`яснювалося право на подання доказів щодо підтвердження отримання відправлення згідно експрес-накладної №7488 ТОВ «Нова пошта». Проте таких доказів позивачем суду не надано, не зазначено про неможливість подання таких доказів та не заявлено клопотань, щодо їх витребування.

З огляду на викладене суд зазначає, що позивачем не доведений факт отримання відповідачем товару за договором оренди з правом викупу № 032 від 23.04.2021 року.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди з правом викупу № 032 від 23.04.2021 року, яка складається з заборгованості по орендним платежам, вартості орендованого товару та пені є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», , місце знаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 01.08.2025 року.

Суддя: