Справа № 202/5177/25
Провадження № 2/202/3350/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю: секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2025 року до представник ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» Боденко А.А. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпра з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №101126995 від 15.09.2023 року, Договором про споживчий кредит №8207474 від 26.09.2023 року в загальному розмірі 35833,26 гривень, а також понесених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 101126995, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі 7000,00 гривень Також 26.09.2023 року року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8207474, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі 7000,00 гривень. При цьому відповідач а остання зобов`язалась повернути дані кредитні кошти, сплатити комісію та проценти за користування кредитами у термін встановлений договором. Всупереч умов кредитних договорів, відповідач не повернула отримані кредитні кошти й не сплатила інші, передбачені договорами, платежі, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість.

25.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міолан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» укладено Договір факторингу № 25092024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Міолан» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» приймає права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 25092024 від 25.09.2024 року, ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №101126995 від 15.09.2023 року в розмірі 14656,94 гривень, та за кредитним договором №8207474 від 26.09.2023 року в розмірі 21176,32 гривень. Після отримання права вимоги, позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкції за кредитними договорами, однак відповідач своїх зобов`язань не виконала, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» вимушене звернутись до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду цивільної справи № 202/5177/25 за позовом ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визначено суддю Мачуського О.М.

Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра Мачуського О.М. від 16 червня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.

Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалась.

Представник позивача ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» - Боденко А.А. у судове засідання не з`явилась, натомість в подала заяву в якій зазначила, що просить розглянути справу без її участі та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.

Суд враховує засади розумності тривалості судового процесу, а також приймає до уваги, що відповідач подала до суду Гарантійні талони вих. № PL-39 від 30.06.2025 року, № PL-40 від 30.06.2025 року. Будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала. З огляду на відсутність доказів, які б підтверджували поважність причин неявки відповідача в судове засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за без її участі та ухвалити рішення суду на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено Договір про споживчий кредит № 101126995 (індивідуальна частина) від 15.09.2023 року (далі Кредитний договір № 101126995), за умовами якого відповідач отримала кредит на наступних умовах: сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 гривень (п. 1.2 Договору); кредит надається загальним строком на 119 днів з 15.09.2023р. (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.3. Договору); пільговий період складає 29 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 14.10.2023р. (рекомендована дата платежу) (п. 1.3.1. Договору); Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 12.01.2024 р. (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.3.2. Договору); комісія за надання кредиту: 490.00 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1. договору); Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1786.40 грн., які нараховуються за ставкою 0.88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. (п. 1.5.2. Договору); проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 18900.00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3. Договору); кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 *89 (п. 2.1. Договору). Такі ж відомості щодо розрахунку містяться в додатках до кредитного договору № 101126995 від 15.09.2023 року.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору № 101126995 від 15.09.2023 року виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 7000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується керівника департаменту підтримки масових платежів, платіжних систем та готівкового обігу ГО АТ КБ «Приватбанк» вих. № 1443/14-02 від 14.02.2025 року.

Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши грошові кошти. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 101126995 від 15.09.2023 року належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість.

Також між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено Договір про споживчий кредит № 8207474 (індивідуальна частина) від 26.09.2023 року (далі Кредитний договір № 8207474), за умовами якого відповідач отримала кредит на наступних умовах: сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 гривень (п. 1.2 Договору); кредит надається загальним строком на 119 днів з 26.09.2023 р. (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.3. Договору); пільговий період складає 29 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25.10.2023 р. (рекомендована дата платежу) (п. 1.3.1. Договору); поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 23.01.2024 р. (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.3.2. Договору); комісія за надання кредиту: 490,00 гривень, яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1. договору); Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2537.50 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2. Договору); проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 18900.00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3. Договору); кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 (п. 2.1. Договору). Такі ж відомості щодо розрахунку містяться в додатках до кредитного договору № 8207474 від 26.09.2023 року.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 7000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» вих. № 7/6730 від 18.12.2024 року.

Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши грошові кошти. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 8207474 від 26.09.2023 року належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість.

Договори про споживчий кредит № 101126995 від 15.09.2023 року, № 8207474 від 26.09.2023 року, укладено в електронній формі, в Особистому кабінету Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток (п.6.1. Кредитних договорів). Укладення договору є юридично еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом відповідача, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. Кредитних договорів). Укладений ТОВ «Міолан» з відповідачем договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. Кредитним договором).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Договори про споживчий кредит № 101126995 від 15.09.2023 року, № 8207474 від 26.09.2023 року укладені у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до положень ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України та правової позиції Верховного Суду України у справі №6-63цс12 кредитний договір є укладеним не з моменту передачі грошей, а з моменту досягнення сторонами в письмовій формі згоди з усіх істотних умов такого договору.

Як встановлено судом, кредитодавець ТОВ «Міолан» виконав свої зобов`язання перед відповідачем й надав їй кошти в розмірах та на умовах, визначених Договорами.

Щодо наявності у ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» права вимоги до відповідача за кредитними договорами, суд зазначає наступне.

За умовами Кредитних договорів передбачено право ТОВ «Міолан» як позикодавця відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника.

25.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міолан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» укладено Договір факторингу №25092024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Міолан» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» приймає права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від до Договору факторингу № 25092024 від 25.09.2024 року, ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 101126995 в розмірі 14656,94 гривень, з яких: 2883,00 гривень сума заборгованості за тілом кредиту (основна сума боргу); 11283,94 гривень сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 490,00 гривень сума заборгованості за комісією за надання кредиту.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від до Договору факторингу № 25092024 від 25.09.2024 року, ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 8207474 в розмірі 21176,32 гривень, з яких: 3204,00 гривень сума заборгованості за тілом кредиту (основна сума боргу); 17272,32 гривень сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 700,00 гривень сума заборгованості за комісією за надання кредиту.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Отже, до ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» відповідно до укладеного Договору факторингу 25092024 від 25.09.2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договорами про споживчий кредит № 101126995 від 15.09.2023 року, № 8207474 від 26.09.2023 року.

Після отримання права вимоги за кредитними договорами № 101126995 від 15.09.2023 року, № 8207474 від 26.09.2023 року, ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій, однак заборгованість відповідачем не погашалась, а її розмір, відповідно до наданих позивачем розрахунків, складає 35833,26 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Надані позивачем розрахунки заборгованості за Договорами про споживчий кредит № 101126995 від 15.09.2023 року, № 8207474 від 26.09.2023 року, в ході розгляду справи відповідачем не оспорювались.

При цьому, відповідач зверталась до позивача з метою розстрочення виплати заборгованості за кредитними договорами, внаслідок чого отримала Гарантійні талони вих. № PL-39 від 30.06.2025 року, № PL-40 від 30.06.2025 року, які в подальшому надала до суду.

Наведене, з урахуванням відсутності будь-яких заперечень відповідача щодо позову, вказує на фактичне підтвердження ОСОБА_1 дійсність укладення кредитних договорів та відсутності спору щодо розміру заборгованості за ними.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп», яке є правонаступником кредитора, в загальному розмірі 35883,26 гривень.

Враховуючи викладене, оскільки доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 35833,26 гривень, з яких: за Договором про споживчий кредит №101126995 від 15.09.2023 року в розмірі 14656,94 гривень, що складається з: 2883,00 гривень сума заборгованості за тілом кредиту (основна сума боргу), 11283,94 гривень сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 490,00 гривень сума заборгованості за комісією за надання кредиту; за Договором про споживчий кредит №8207474 від 26.09.2023 року в розмірі 21176,32 гривень, що складається з: 3204,00 гривень сума заборгованості за тілом кредиту (основна сума боргу), 17272,32 гривень сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 700,00 гривень сума заборгованості за комісією за надання кредиту.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що з урахуванням застосування наслідків недійсності правочину, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Між адвокатом Боденко А.А. та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» укладено Договір про надання правової допомоги № 2 від 15.11.2024 року.

Згідно з п. 3.2. Договору про надання правової допомоги № 2 від 15.11.2024 року клієнт оплачує Адвокату послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Адвоката протягом 10 днів з дня прийняття рішення суду першої інстанції. Якщо після направлення адвокатом позовної заяви до суду, було врегульовано спір між Клієнтом та боржником клієнта, вважається, що Адвокат надав послуги у повному обсязі по конкретній справі.

Обсяг виконаних робіт визначений в приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги № 2 від 12 грудня 2024 року. Згідно з даним актом, позивачу надано правову допомогу на суму 7000,00 гривень.

Під час розгляду справи відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Також, за звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу № 489 від 21.05.2025 року.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Таким чином, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 16, 526-530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп», , адреса: 01001, м. Київ, вул.. М. Грушевського, 10, заборгованість в сумі 35833,26 гривень, з яких:

- за Договором про споживчий кредит №101126995 від 15.09.2023 року в розмірі 14656,94 гривень, що складається з: 2883,00 гривень сума заборгованості за тілом кредиту (основна сума боргу), 11283,94 гривень сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 490,00 гривень сума заборгованості за комісією за надання кредиту;

- за Договором про споживчий кредит №8207474 від 26.09.2023 року в розмірі 21176,32 гривень, що складається з: 3204,00 гривень сума заборгованості за тілом кредиту (основна сума боргу), 17272,32 гривень сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 700,00 гривень сума заборгованості за комісією за надання кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 ,РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп», , адреса: 01001, м. Київ, вул.. М. Грушевського, 10,понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський