Справа № 464/1415/25
Провадження № 2/466/2360/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 липня 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Білінської Г.Б.

при секретарі Ханас Х.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №3683337 від 21.08.2021 року у розмірі 43316 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.08.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби було укладено Договір про споживчий кредит №3683337. Відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 4900 грн. на строк 15 днів з 21.08.2021 року, проценти за користування кредитом: 1470 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

29.11.2021 року було укладено договір №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором №3683337.

10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3683337.

Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, що спричинило виникнення заборгованості, яка станом на 14.02.2025 року становить 43316,00 грн. та складається з 4900 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 37485,00 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами та 931,00 грн. простроченої заборгованості за комісіями. У зв`язку із вищенаведеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач через свого представника, адвоката Качора Степана Богдановича, подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач заперечує факт отримання кредитних коштів, стверджуючи, що позивач не надав первинних документів, які відповідають ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Він зазначає, що платіжне доручення не містить підпису відповідального працівника банку, що підтверджує зарахування коштів.

Крім того, відповідач стверджує, що Кредитодавець не повідомив його про відступлення права вимоги, як того вимагає п. 3.1.6 Договору, чим порушив його права. Також вказує, що проценти, які нараховувалися після спливу строку кредитування 05.09.2021 нараховані безпідставно. Заперечує факт пролонгації строку кредитування, зазначаючи, що оновлений графік платежів не надавався та не розміщувався в особистому кабінеті, як це передбачено п. 2.3.2 Договору, а сам він не звертався до позикодавця про проведення пролонгації договору. Щодо витрат на правничу допомогу, Відповідач вважає їх завищеними через відсутність детального опису виконаних робіт, посилаючись на норми ЦПК України та правову позицію Верховного Суду.

Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без його участі. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.08.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби було укладено Договір про споживчий кредит № 3683337. Відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 4900 грн. на строк 15 днів з 21.08.2021 року, проценти за користування кредитом: 1470 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно п. 1.1. Кредитодавець зобов?язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов?язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов?язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов?язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

Відповідно до п.1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4900.00 грн. у валюті: Українські гривні.

Відповідно до п.1.3. Кредит надається строком на 15 днів з 21.08.2021 (строк кредитування).

Пункт 1.4. передбачає термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 05.09.2021.

Відповідно до п. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 931.00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Пунктом договору 1.5.2. зазначено, що проценти за користування кредитом: 1470.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користуванням кредитом п. 1.6. договору.

Факт перерахування коштів позики відповідачу у сумі 4900,00 грн. підтверджується довідкою виданою ТОВ Фінансова компанія «Елаєнс» від 07 лютого 2025 року. Відповідно до якої платіж було проведено 21.08.2021 року на підставі договору №40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на карту) та про інформаційно-технологічну взаємодію та прийняття платежів, укладеного між ТОВ «Елаєнс» та ТОВ «МІЛОАН».

Додатком №1 до договору про споживчий кредит №3683337 від 21.08.2021 року, який є його невід`ємною частиною, підписаним відповідачем електронним підписом, передбачено графік розрахунків за цим договором, згідно якого загальна вартість кредиту становить 7301,00 грн.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст.639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Такі правові висновку викладені у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 23.03.2020 у справі №404/502/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Факт укладення Договору про споживчий кредит №3683337 від 21.08.2021 підтверджується копією договору, підписаною електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позичальник акцептував оферту шляхом введення одноразового ідентифікатора, надісланого на його номер телефону, що підтверджує його згоду з умовами Договору.

Факт надання кредиту в розмірі 4900,00 грн підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 07.02.2025, яка містить реквізити банківського рахунку Позичальника. Заперечення Відповідача щодо неотримання коштів не підкріплені доказами, що спростовують факт перерахування, як того вимагає ст. 81 ЦПК України.

Щодо відступлення права вимоги, суд встановив, що ТОВ «МІЛОАН» передало права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за Договором факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало права вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023. Договори факторингу та відступлення прав вимоги, а також реєстри боржників, додані до позовної заяви, підтверджують перехід права вимоги до позивача в обсязі, передбаченому ст. ст. 512, 514, 516 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора не потребує згоди боржника, якщо інше не встановлено договором. Пункт 3.1.6 Договору передбачає обов`язок Кредитодавця повідомити Позичальника про відступлення права вимоги, однак відсутність такого повідомлення не впливає на дійсність правочину, оскільки ст. 516 ЦК України не встановлює це як умову чинності відступлення.

Крім того, Позичальник не надав доказів того, що відсутність повідомлення завдала йому шкоди або вплинула на виконання зобов`язань, як того вимагає ст. 81 ЦПК України.

Щодо вимоги стягнення тіла кредиту в розмірі 4900,00 грн, суд вважає її обґрунтованою, оскільки факт надання кредиту підтверджений, а Відповідач не виконав зобов`язання щодо його повернення, чим порушив ст. ст. 525, 526, 610, 1049 ЦК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст.526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передачі грошей, що підтверджено довідкою від 07.02.2025 року.

Щодо вимог про стягнення процентів у розмірі 37485,00 грн та комісій у розмірі 931,00 грн, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на проценти за договором позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 2.2.2 Договору, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 Договору.

Строк кредитування, визначений п. 1.3 Договору, становив 15 днів і закінчився 05.09.2021 року. Позивач не надав доказів пролонгації строку кредитування, зокрема оновленого графіку платежів, як це передбачено п. 2.3.2 Договору. Відповідач у відзиві підтвердив, що не використовував право на пролонгацію, а позивач не довів зворотного, як вимагає ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, а також постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, чітко вказує, що право кредитодавця нараховувати проценти припиняється після спливу строку кредитування, якщо не було пролонгації або пред`явлення вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

У даній справі позивач нарахував проценти до моменту подання позову, що суперечить умовам Договору та нормам ст. 1048 ЦК України. Таким чином, суд вважає правомірним стягнення процентів лише за період з 21.08.2021 по 05.09.2021 у розмірі 1470,00 грн, як це передбачено Договором.

Щодо судових витрат, позивач надав докази сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням. З урахуванням часткового задоволення позову, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 408,17 грн. судового збору.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Зважаючи на викладене, враховуючи предмет позову, час, витрачений адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи, зазначеного в детальному розрахунку наданих правничих послуг, та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для його виконання фахівцем у галузі права, з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що сума 13000,00 грн. не є співмірною, а відтак, приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких.

Дана позиція узгоджується з практикою Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215-15-ц.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 89, 137, 141, 175, 177, 223, 247, 263265, 274, 279 ЦПК України, ст. ст. 203, 204, 205, 207, 512, 514, 516, 525, 526, 610, 625, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд,-

у х в а л и в:

Позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №3683337 від 21.08.2021 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, 01133, заборгованість за Договором про споживчий кредит №3683337 від 21.08.2021 року в сумі 7301,00 грн. (сім тисяч триста одну гривню), з яких: 4900,00 грн - тіло кредиту, 1470,00 грн - проценти за користування кредитом, 931,00 грн. - комісія за надання кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, 01133, судовий збір у розмірі 408,17 грн. (чотириста вісім гривень сімнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, 01133, витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень).

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Г. Б. Білінська