ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м.Суми

Справа №577/3991/24

Номер провадження 22-ц/816/784/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

у присутності :

позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Скрипки Ірини Михайлівни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Конотопського ліцею №13 Конотопської міської ради Сумської області

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2024 року у складі судді Гетьмана В.В., ухваленого в м. Конотоп Сумської області, повне судове рішення складено 25 вересня 2024 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Конотопського ліцею №13 Конотопської міської ради Сумської області про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, просила визнати незаконним та скасувати наказ Конотопського ліцею №13 Конотопської міськради Сумської обл. №39-к/тр від 24 червня 2024 року про призупинення дії трудового договору з педагогом-організатором ОСОБА_1 та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Вимоги обґрунтовувала тим, що з 01 вересня 1990 року перебуває в трудових відносинах з відповідачем, на даний час обіймає посаду педагога-організатора. З 27 червня 2024 року наказом директора ліцею Ярового Ю. №39-к/тр від 24 червня 2024 року призупинено дію трудового договору з ОСОБА_1 . Наказ мотивований умовами воєнного стану, зменшенням обсягу роботи за посадою педагога-організатора при змішаній формі навчання (всю необхідну виховну роботу з дітьми проводять класні керівники в межах своїх посадових обов`язків) та жорсткою економією коштів. З аналізу положень ст.13 ч.1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» право призупинення трудового договору настає за умови абсолютної неможливості через збройну агресію роботодавцем надати роботу, а працівником виконувати її. До того ж побудова цієї норми закону вказує на те, що законодавець передбачив одночасне настання як неможливості роботодавцем надати роботу, так і неможливості виконувати цю роботу працівником. ОСОБА_1 належним чином виконує посадові обов`язки. Працює у ліцеї майже 34 роки. За весь час роботи не мала стягнень. Нещодавно пройшла навчання на курсах підвищення кваліфікації з 27 травня по 29 травня 2024 року. Неодноразово заохочувалася грамотами, подяками та преміями. Призупинення трудового договору з працівником відповідно до положень ст.13 Закону України №2136-ІХ від 15 березня 2022 року «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» хоча і не припиняє трудових відносин і не є звільненням у розумінні положень КЗпПУ, проте фактично позбавляє працівника роботи і належного йому заробітку. Отже, внаслідок видання незаконного наказу про призупинення дії трудового договору фактично створена ситуація вимушеного прогулу, викликана протиправними діями роботодавця. Відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, що і змусило звернутися з позовом до суду.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Конотопського ліцею №13 Конотопської міської ради Сумської області №39-к/тр від 24 червня 2024 року про призупинення дії трудового договору з педагогом-організатором ОСОБА_1 .

Поновлено з 27 червня 2024 року дію трудового договору з педагогом-організатором Конотопського ліцею №13 Конотопської міської ради Сумської області Пілічевою О.Ф.

Стягнуто з Конотопського ліцею №13 Конотопської міської ради Сумської області, юридична адреса м.Конотоп Сумської області, вул.Богдана Хмельницького, 91, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 червня 2024 року по 24 вересня 2024 року в сумі 41529 (сорок одна тисяча п`ятсот двадцять дев`ять) грн 60 коп. без урахування податків і зборів.

Стягнуто з Конотопського ліцею №13 Конотопської міської ради Сумської області, юридична адреса м.Конотоп Сумської області, вул.Богдана Хмельницького, 91, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнуто з Конотопського ліцею №13 Конотопської міської ради Сумської області, юридична адреса м.Конотоп Сумської області, вул.Богдана Хмельницького, 91, на користь держави на рахунок отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA 0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Конотопський ліцей №13 Конотопської міської ради Сумської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ненадання оцінки та неврахування доводів сторони відповідача, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що посадові обов`язки педагога-організатора та класного керівника є взаємозамінними, так як спрямовані на забезпечення ефективного виховання та розвитку учнів, створення сприятливого освітнього середовища для учнів, а також на організацію їхнього позашкільного життя, особливо в умовах дистанційної роботи закладу освіти.

Наголошує на тому, що наказ «Про призупинення дії трудового договору» від 24 червня 2024 року №39-к/тр відповідає вимогам ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», адже виконання більшої частини посадових обов`язків педагогом-організатором ОСОБА_1 не є можливим в тих умовах, в яких працює заклад освіти, а інша частина посадових обов`язків виконується класними керівниками.

Позивачем, в установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника , які заперечили проти доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при зупиненні дії трудового договору з ОСОБА_1 не було дотримано вимог чинного законодавства України, оскільки відповідач не довів з наданням належних та допустимих доказів факту неможливості надання роботи позивачу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Конотопським ліцеєм №13 Конотопської міської ради Сумської обл. та обіймає посаду педагога-організатора з 10 вересня 2015 року (а.с.12-16).

Наказом директора Ярового Ю. Конотопського ліцею №13 Конотопської міської ради Сумської обл. №39-к/тр від 24 червня 2024 року призупинено трудовий договір з відповідачем 27 червня 2024 року до скасування дії воєнного стану, відповідно до ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (із змінами, внесеними згідно із Законами №2352-ІХ від 01 липня 2022 року, №3494-ІХ від 22 листопада 2023 року), в умовах воєнного стану, через зменшення обсягу роботи за посадою педагога-організатора при змішаній формі навчання (усю необхідну виховну роботу з дітьми проводять класні керівники в межах своїх посадових обов`язків) та в умовах жорстокої економії коштів (а.с.11).

Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон № 2136-ІХ), яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами 2 та 3 статті Закону № 2136-ІХ передбачено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

За змістом статті 13 Закону № 2136-ІХ ( в редакції, яка діяла на час видачі оспорюваного наказу), призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору не може бути прихованим покаранням і не застосовується до керівників та заступників керівників державних органів, а також посадових осіб місцевого самоврядування, які обіймають виборні посади.

Призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору.

Тобто, наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою.

Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Такі ж правові висновки, викладені постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі №149/1089/22.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 05 травня 2025 року у справі № 758/4178/22 виснувала, що:

сам по собі факт військової агресії проти України не є безумовною підставою для призупинення роботодавцем дії трудового договору. Формулювання положень статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», що дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи, й використання сполучника «та» дозволяє зробити висновок, що саме настання цих двох обставин одночасно дозволяє використовувати призупинення трудового договору з працівником як тимчасову виключну подію;

обов`язковість одночасного настання обставин неможливості роботодавця надати роботу і неможливості виконувати роботу працівником для застосування положень статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (у редакції, чинній на час винесення наказу АТ «НАК «Нафтогаз України» №75 від 14 квітня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору») є визначальною, оскільки можливість продовження виконання умов трудового договору хоча б однією із сторін та пов`язані з такою можливістю правові наслідки для іншої сторони - не породжують правові наслідки у зв`язку із призупиненням дії трудового договору, й в кінцевому результаті нівелюють необхідність/можливість застосування цієї норми закону;

у КЗпП України відсутня норма права, яка б у цій ситуації регулювала питання виплати середнього заробітку за час незаконного призупинення дії трудового договору, оскільки це не є ні простоєм, ні звільненням працівника. Разом з тим, з урахуванням положень статті 43 Конституції України, найбільш подібним (аналогічним) до цієї ситуації є застосування частин першої, другої статті 235 КЗпП України;

відновлення порушеного права працівника на працю повинно здійснюватись не тільки визнанням наказу про призупинення дії трудового договору з працівником незаконним й поновленням дії трудового договору, а так само виплатою роботодавцем працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу, застосовуючи норми статті 235 КЗпП України;

відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору в повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України, у випадку обґрунтованості призупинення дії трудового договору. Якщо ж незаконні дії роботодавця (незаконне призупинення дії трудового договору) позбавили працівника можливості працювати, то на роботодавця покладається обов`язок відшкодувати працівнику середню заробітну плату за час його перебування у вимушеному прогулі.

Як обґрунтовано вказував суд першої інстанції, відповідачем не було надано доказів на підтвердження існування, передбачених ст. 13 вказаного Закону підстав для тимчасового призупинення дії трудового договору, а саме неможливість надати позивачу роботу Конотопському ліцею №13. Таким доказів не було надано відповідачем і суду апеляційної інстанції.

Відповідач, як на підставу для призупинення з позивачем дії трудового договору, вказує на те, що у зв`язку з запровадженням дистанційного навчання в ліцеї, виконання частини посадових обов`язків педагогом-організатором є неможливим, а інша частина виконується класними керівниками.

Тобто, відповідач підтверджує, що частина посадових обов`язків педагога-організатора, на час прийняття оспорюваного наказу, фактично виконуються класними керівниками, що на думку, колегії суддів, свідчити про можливість відповідачем надати ОСОБА_1 роботу, передбачену посадовою інструкцію.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційнийсуд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Конотопського ліцею №13 Конотопської міської ради Сумської області залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 20 серпня 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова