ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/9750/24

провадження № 22-ц/4809/904/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент Банк» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 лютого 2025 року у складі головуючого судді Драного В. В.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «Акцент Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 22421,74 грн., яка складається з: 14736,60 грн. заборгованість за кредитом; 7 685,14 грн. заборгованість по відсоткам.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 17.06.2014 ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета Заява про приєднання доУмов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https:a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Проте в порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 16.10.2024 року має заборгованість в сумі 22421,74 грн., яка складається з: 14736,60 грн. - заборгованість за кредитом; 7 685,14 грн. заборгованість по відсоткам.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не доведена обставина оформлення кредитного договору та як наслідок отримання кредитних коштів позичальником ОСОБА_1 , в анкеті-заяві на яку посилається позивач, як на доказ укладення кредитного договору не вказано волевиявлення позичальника на отримання кредитних коштів, не надано доказів отримання та користування кредитними коштами, тобто банком не надано беззаперечних доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором, у зв`язку з чим позовні вимоги через недоведеність та необґрунтованість задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Омельченко Є.В., який діє в інтересах АТ «Акцент-Банк», подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов АТ «Акцент-Банк».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в позові АТ «Акцент-Банк», пославшись на відсутність підпису позичальника на Умовах і Правилах надання банківських послуг в А-Банку та Тарифах, оскільки шляхом підписання Анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердила факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг у А-Банку та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку. Як вбачається з розрахунку, ОСОБА_1 користувалася кредитом, а значить ознайомлювалася з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку та погодилася з ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, звертаючись до суду, АТ «Акцент-Банк» посилалося на те, що 17.06.2014 ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https:a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Проте в порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 16.10.2024 року має заборгованість в сумі 22421,74 грн., яка складається з: 14736,60 грн. - заборгованість за кредитом; 7 685,14 грн. заборгованість по відсоткам.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «А-Банк» через недоведення погодження з відповідачкою всіх істотних умов кредитування.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи позовні вимоги, АТ «Акцент-Банк» посилалося на те, що 17.06.2014 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 17.06.2014 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк (а.с.15).

АТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного Акціонерного товариства «Акцент-Банк», у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 р. змінено найменування з Публічного Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на АТ «Акцент-Банк», а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне, про що зазначено у п. 1.1. Статуту АТ «Акцент-Банк».

В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладання та згодна з його умовами.

В обґрунтування позовних вимог банк до анкети-заяви додав довідку за лімітами, довідку за картами, витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк" розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» (а.с. 16 на звороті, 18 на звороті, 19-26).

Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування, а тому у суду були відсутні підстави вважати, що кредитний договір між сторонами з вищевказаними умовами був укладений.

У п. 2.1.1.2.12 розділу 2.1.1 «Кредитні картки» Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк, які викладені на банківському сайті ,зазначено, що банк випускає клієнту картку на підставі заяви, належним чином заповненої та підписаної клієнтом.

У матеріалах справи відсутня така заява від ОСОБА_1 про видачу останній саме кредитної картки.

Зі змісту анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг не вбачається жодної інформації, яка б свідчила про укладення саме кредитного договору, в ній не міститься інформації про його істотні умови, відсотки за користування кредитом тощо. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, бажаного розміру кредитних коштів, крім особистих анкетних даних відповідача та її підпису.

Анкета-заява ОСОБА_1 містить лише її анкетні та контактну інформацію. Анкета-заява не містить даних про умови кредитування.

В ній відсутня відмітка, яку саме картку просила видати відповідачка (а.с. 15).

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вказані висновки Великої Палати Верховного Суду є обов`язковими до врахування судом.

Надані суду розрахунок заборгованості, виписка з рахунку, довідка за лімітами також не є документами, які посвідчують погодження сторонами умов щодо розміру та сплати процентів.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, оскільки АТ «Акцент-Банк» не було доведено обставин, на які воно посилалося при зверненні із даним позовом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в позові АТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент Банк» залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: О.Л.Дуковський

Судді: Л.М. Дьомич

О.А.Письменний