Справа № 186/299/25
Провадження № 2/459/320/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 липня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Горощук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В :

Представник позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача 45064,52 гривень кредитної заборгованості та судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву № б/н від 16.11.2016 про приєднання до «Умов і Правил надання банківських послуг», Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua та взяв на себе зобов`язання виконувати умови укладеного договору. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50000 гривень. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії якої - 12/21, тип - універсальна. Відповідач здійснив дії щодо проведення активації картки, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти. Активація картки та користування нею, на думку представника позивача, свідчить про укладення між сторонами кредитного договору. Позивач звертає увагу суду, що у процесі користування карткою відповідачем власноручно було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, у якій було погоджено інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Відповідач зобов`язувався повернути кредит у визначені строки, проте не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку із зазначеним відповідач станом на 26.012025 року має заборгованість в сумі 45064,52 грн, яка складається з наступного: 45064,52 грн заборгованість за тілом кредиту, Враховуючи вищенаведене, представник позивача просить задовольнити позов.

Ухвалою від 24.04.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд даної справи, який відкладався у зв`язку з неявкою відповідача.

28.07.2025 сторони та їх представники в судове засідання не з`явились.

Представник позивача подав разом із позовною заявою письмове клопотання про розгляд даної справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та які містяться в матеріалах справи. Судові повістки скеровувалися судом на адресу фактичного місця проживання відповідача (як внутрішньо переміщеної особи), що підтверджується листом Міністерства соціальної політики України №7956/0/290-25/13 від 28.03.2025 (а. с. 124). Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином.

Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 31 липня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 28 липня 2025 року, датою ухвалення даного рішення є саме 31 липня 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.11.2016 власноручним електронним підписом відповідач підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, у якій підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з пам`яткою клієнта, тарифами становить між ним та банком Договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Також у заяві зазначено, що відповідач ознайомився та згідний із умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua (а. с. 41

Також 15.11.2022 відповідачем за допомогою електронного підпису була підписана Заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, у якій були погоджені істотні умови договору (а. с. 42-53).

Так, відповідно до вказаної заяви від 15.11.2022 відповідач, який діє на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Регулярні платежі» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. У Заяві від 15.11.2022 зазначені наступні умови кредитування: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн для карт «Універсальна», 200 000 грн для карт «Універсальна Gold» (п.1.2. Заяви); строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Заяви); процентна ставка, відсотків річних: 42,0% для карт «Універсальна», 40.8% для карт «Універсальна Gold» (п.1.3 Заяви ) (а. с. 42-53).

До позовної заяви позивач долучив Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 16.07.2018, у якому відображені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці, ліміт кредиту - до 50 000 грн, до 75 000 грн, строк договору - 240 місяці, мета отримання кредитування - споживчі потреби; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка у межах пільгового періоду 0,00001% річних, процентна ставка за межами пільгового періоду - 43,2%, 42%. Фіксована процентна ставка може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит ( а. с. 54-55).

До матеріалів справи позивачем також долучено Витяг з умов та правил надання банківських послуг, які визначають права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, порядок зміни умов та правил та інше. (а. с. 56 113).

З розрахунку заборгованості, складеного станом на 26.01.2025 вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 45064,52 гривень, в тому числі: 45064,52 грн заборгованість за тілом кредитом (а. с.28 (на звороті) 35).

Із виписки за договором № б/н від 27.01.2025, складеної за період за період 16.07.2018 -27.01.2025 вбачається, що відповідач активно користувався кредитним лімітом, здійснював операції з переказу коштів, з поповнення рахунку, сплати відсотків за їх користування, в результаті чого станом на 27.01.2025 залишок заборгованості становив: 45064,52 гривень (а. с. 36 - 40).

Оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань, представник позивача звернувся до суду для захисту своїх порушений прав та стягнення заборгованості.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Як зазначено вище відповідач підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, що становлять Договір банківського обслуговування та підтвердив той факт, що він був проінформованиий про умови кредитування в АТ «КБ «Приватбанк».

Підписання вищевказаних документів електронним цифровим підписом є доказом укладення між сторонами Договору про надання банківський послуг, Договору банківського рахунку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вищевказані анкета-заява, заява про приєднання до Умов та правил надання послуг підписані відповідачем за допомогою електронного підпису є належними та допустимими доказами наявності договірних відносин між позивачем та відповідачем.

Відтак, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування

Враховуючи вищевикладене, між АТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг/Договір банківського рахунку, на виконання яких останньому було надано кредитну картку, відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 50000 гривень.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 629, 525, 612, 611 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до п.1.4 Заяви від 15.11.2022 повернення кредиту здійснюється шляхом: ініціювання банком дебетового переказу з рахунку клієнта, у т. ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення.

Із Виписки за договором вбачається, що відповідач активно користувався кредитним лімітом, здійснював операції з переказу коштів, з поповнення рахунку, сплати відсотків за їх користування, в результаті чого станом на 27.01.2025 залишок заборгованості становив: 45064,52 гривень.

Використання відповідачем ОСОБА_1 кредитного ліміту, який був встановлений на кредитній картці, шляхом розпорядження грошовими коштами, які були надані йому у кредит позивачем АТ КБ «Приватбанк», на власний розсуд та часткове їх повернення, свідчить про обізнаність відповідача про умови користування кредитними коштами.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором заборгованість відповідача перед позивачем станом на 26.01.2025 становить - 45064,52 гривень, в тому числі: 45064,52 грн заборгованість за тілом кредитом.

Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за вищевказаним договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти, а відповідач, в свою чергу, приступив до виконання даного договору, проте в подальшому свої зобов`язання належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості.

Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Аналогічну позицію сформував Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14-ц.

Доказів повернення кредитних коштів в повному обсязі матеріали справи не містять, відповідачем протилежного не доведено.

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_1 порушив умови вищевказаного договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за вищевказаним договором.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, до задоволення підлягає також вимога позивача про стягнення із відповідача сплаченого при поданні позову судового збору в розмірі 2422,40 грн (ставка судового збору за подання до суду процесуальних документів в електронній формі).

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. 207, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором № б/н від 16.11.2016 в сумі 45064,52 (сорок п`ять тисяч шістдесят чотири) гривні 52 копійки, з яких: 45064,52 гривень заборгованість за тілом кредиту.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 31.07.2025.

Відомості про учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д),

відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса фактичного місця проживання (як внутрішньо перемішеної особи): АДРЕСА_1 ).

Суддя: М. В. Мельникович