Справа № 288/994/25
Провадження № 2/288/508/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості, в якому вказує, що 08 листопада 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі- первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір № 324143543 на суму 5400,00 гривень.

Кредитний договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

Таким чином, саме відповідач ініціювала укладення кредитного договору, оформивши Заявку на сайті первісного кредитор, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений.

Отже, у кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру та типу процентної ставки.

Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 5400,00 гривень на банківську карту № НОМЕР_1 , які відповідач вказала у заявці при укладенні кредитного договору.

28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу були укладені Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії даного Договору факторингу. На виконання вказаного Договору факторингу від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

19 грудня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-1, згідно якого від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу №29/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 25697,19 гривень.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором.

У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалось погашення заборгованості за даним кредитним договором.

На дату подання даної позовної заяви на рахунки позивача також не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача.

Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 25697 гривень 19 копійок, яка складається з: 5399 гривень 60 копійок - заборгованість по тілу кредиту; 20297 гривень 59 копійок - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 324143543 від 08.11.2023 року в розмірі 25697 гривень 19 копійок, судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень. Також просить справу розглядати без участі їх представника.

Ухвалою суду від 19 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з викликом (повідомленням) сторін.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

07 липня 2025 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог, судові витрати покласти на позивача. /т. 1 а.с. 219-231/

24 липня 2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі./ т.1 а.с. 238-251/

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень частини п`ятої статті 279 ЦПК України, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження, але без участі сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів.

Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статтями 274-279 ЦПК України.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» далі- кредитодавець та ОСОБА_1 далі- позичальник, разом - сторони, укладено Договір кредитної лінії № 324143543 від 08 листопада 2023 року, згідно якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5400,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. З метою укладення цього договору позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові. Кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4441-11ХХ-ХХХХ-5905, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Кінцева дата повернення кредиту - 08.12.2028 року. Процентна ставка за договором є фіксованою і не підлягає зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Протягом дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 722,70% річних, що на день укладення договору становить 1,98% від суми кредиту за кожен день користування ним. У разі якщо позичальник вчинив дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) проценти нараховуються за ставкою 724,13% річних, що становить 1,98% в день від суми кредиту. Після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70% річних, що на день укладення договору становить 2,98% в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожен день користування ним. Невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України. Цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. /т. 1 а.с. 20-38, 116-136/

Даний Договір підписаний відповідачем електронним підписом.

Відповідно до Паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 324143543 від 08.11.2023 року, передбачені всі умови кредитування з урахуванням побажань споживача, надана інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення та інша інформація щодо кредитного договору. Дата надання інформації 08.11.2023 року. /т. 1 а.с. 39 -42/

Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», визначені всі умови надання кредиту./т.1 а.с. 43-49/

Ці Правила є невід`ємною частиною договору (п. 14.1 зазначеного Договору).

ОСОБА_1 заповнила Заявку на отримання грошових коштів в кредит від 08.11.2023 року, де вказано номер карти: 4441-11ХХ-ХХХХ-5905./т. 1 а.с. 50/

Порядком дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «Moneyveo», передбачено процес укладання електронного договору та послідовність дій для позичальника, які він має пройти до кінця для оформлення кредитного договору. /т. 1 а.с.51-63/

Згідно до Договору факторингу № 19/1224-01 від 19 грудня 2024 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» далі- фактор та ТОВ «Таліон Плюс» далі- клієнт, разом - сторони, згідно умов даного договору, клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Разом з Правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. /т. 1 а.с. 70-76, 169/

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 19/1224-01 від 19 грудня 2024 року, в списку боржників під № 1717 зазначена ОСОБА_1 , номер кредитного договору 324143543, дата кредитного договору 08.11.2023 року, загальна заборгованість 25697,19 гривень, з них: заборгованість по основному боргу 5399,60 гривень, заборгованість по процента 20297,59 гривень./т. 1 а.с. 165-167/

Як вбачається з платіжної інструкції в національній валюті від 20 грудня 2024 року № 330, платник: ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», отримувач: ТОВ «Таліон Плюс», призначення платежу: оплата за право вимоги згідно Договору факторингу № 19/1224-01 від 19.12.2024 року та реєстру № 1, сума: 4415985,95 гривень. /т. 1 а.с. 69/

Відповідно до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» далі- фактор та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» далі- клієнт, разом - сторони, згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги, зазначені м у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Разом з право вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. /т. 1 а.с. 77-87, 96-98, 171/

28 листопада 2019 року, 31 грудня 2020 року, 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2022 року та 31 грудня 2023 року були укладені Додаткові угоди до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якими було продовжено строк дії даного договору факторингу./т. 1 а.с. 88-95, 99-101/

Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2024 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 271 від 13.02.2024 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ « Таліон Плюс», сторони підтверджують, що станом на 31.12.2024 року фактором здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимоги за Реєстром прав вимоги № 271 від 13.02.2024 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року. /т. 1 а.с. 170/

Як вбачається з Реєстру прав вимоги № 271 від 13 лютого 2024 року, до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, в списку боржників під № 39 вказана ОСОБА_1 , номер кредитного договору 324143543, дата кредитного договору 08.11.2023 року, загальна заборгованість 14560,57 гривень, заборгованість по основному боргу 5399,60 гривень, заборгованість по відсоткам 9160,97 гривень. /т. 1 а.с. 172-174/

Згідно до довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на виконання кредитного договору № 324143543 від 08.11.2023 року кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, де особою отримувачем вказана ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , рахунок/платіжна карта отримувача: 4441-11ХХ-ХХХХ-5905, сума платіжної операції: 5400,00 гривень, дата ініціювання платіжної інструкції: 08.11.2023. /т. 1 а.с. 111/

Як вбачається з платіжного доручення № 395622f8-52fd-4dd3-b94e-e69dcc8d743f від 08 листопада 2023 року, платник: ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувач: ОСОБА_1 , призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 324143543 від 08.11.2023, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , сума 5400,00 гривень. /т. 1 а.с. 115/

Відповідно до Виписки з особового рахунку за кредитним договором № 324143543 від 08.11.2023 року, виданого ТОВ «ФК «Ейс», ОСОБА_1 станом на 05.06.2025 року має заборгованість за кредитним договором за період 29.05.2025-05.06.2025 року в розмірі 25697,19 гривень, з яких: прострочене тіло - 5399,60 гривень, прострочені відсотки- 20297,59 гривень. /т. 1 а.с. 145/

Згідно до розрахунку заборгованості, виданого ТОВ «Таліон Плюс», дата придбання кредиту 13.02.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 19.12.2024 року становить 25697,19 гривень. /т. 1 а.с. 146-147/

Як вбачається з розрахунку заборгованості, виданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», дата продажу 13.02.2024 року, станом на 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 має заборгованість по кредитному договорі № 324143543 в розмірі 14399,66 гривень. /т. 1 а.с. 148-150/

Згідно до Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія» Ейс» далі- фактор та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» далі - клієнт, разом - сторони, за цим договором фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. /т. 1 а.с. 155-164/

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року, клієнт ТОВ «фінансова компанія «Онлайн Фінанс» передав, а фактор ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» прийняв Реєстр боржників в кількості 7277 після чого, з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року, від клієнта до фактора переходять Права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. /т. 1 а.с. 151/

Згідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 20256 року, в списку боржників під № 6805 вказана ОСОБА_1 , номер кредитного договору 324143543, дата договору 08.11.2023 року, сума боргу 25697,19 гривень, прострочене тіло 5399,60 гривень, прострочені відсотки 20297,59 гривень, сума фінансування 778,95 гривень. /т. 1 а.с. 152-154/

Як вбачається з платіжних інструкцій в національній валюті від 04.06.2025 року № 243, № 245, від 05.06.2025 року № 246, № 247, від 06.06.2025 року № 248, платник ТОВ «ФК «Ейс», отримувач ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», призначення платежу часткова оплата фінансування за відступлення Права вимоги згідно Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року, суми 1000000,00 гривень, 1000000,00 гривень, 1000000,00 гривень, 1000000,00 гривень, 437227,55 гривень, відповідно. /т. 1 а.с. 64-68/

Згідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмежувальною відповідальністю «ФК «Ейс» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку /т. 1 а.с. 175-181, 136/.

Відповідно до повідомлення АТ «Універсал банк» № БТ/Е-6756 від 02 липня 2025 року, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . Також банком були емітовані інші платіжні картки на ім`я ОСОБА_1 . За період з 08.11.2023 по 13.11.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_3 , було зарахування коштів у сумі 5400,00 гривень. Номер телефону НОМЕР_4 є фінансовим номером телефону за платіжною карткою № НОМЕР_3 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ). Повний номер рахунку маска-карки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на який зараховано кошти - № 515905. Також надано рух грошових по картці від 30.06.2025 року, з якого вбачається, що клієнт: ОСОБА_1 , інформація по картці: НОМЕР_3 , період: 08.11.2023 -13.11.2023, сума витрат за період: 13232,40 гривень, сума зарахувань за період: 13252,60 гривень. /т. 1 а.с. 210-216/

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Отже, вказаний вище Договір породив певні права та зобов`язання сторін.

Згідно до вимог статті 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Як вбачається з частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно до частини другою статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно до вимог ст. 523 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно до частини другої статті 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Тлумачення статті 516 ЦК України, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України. Зокрема, в постанові Верховним Судом України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 вказується, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним».

Отже, виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку про необов`язковість згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок зміни кредитора в договорі.

Відповідач надала до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. /т. 1 а.с. 219-231/

Проте, суд зазначає, що відповідач підписала даний кредитний договорів електронним підписом, у якому чітко прописані всі умови кредитування, отже відповідач погодилась з ним.

Крім того, згідно до повідомлення АТ «Універсал банк» № БТ/Е-6756 від 02 липня 2025 року /т. 1 а.с. 210-211/, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . Також банком були емітовані інші платіжні картки на ім`я ОСОБА_1 . За період з 08.11.2023 року по 13.11.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_3 було зарахування коштів у сумі 5400,00 гривень. Номер телефону НОМЕР_4 є фінансовим номером телефону за платіжною карткою № НОМЕР_3 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 . Також надано рух грошових коштів по картці від 30.06.2025 року /т. 1 а.с. 213-216/, яким також підтверджується користування відповідачем даною платіжною карткою, отже і грошовими коштами, взятими у кредит.

Також суд зазначає, що у п.9.2.1.6. вказаного кредитного договору визначено, що протягом 14 календарних днів з дня укладення договору позичальник має право відмовитись (в односторонньому порядку) від договору, розірвати чи припинити договір, без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. У такому випадку позичальник зобов`язаний повернути суму отриманого кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом відповідно до кількості днів користування. Про намір відмовитись від договору, розірвати чи припинити договір, позичальник повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовій або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів у порядку, визначеному законодавство). Протягом 7 календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору, розірвання чи припинення договору про споживчий кредит, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Наслідком таких дій є припинення зобов`язань сторін за договором.

Проте, відповідачем вказаних дій зроблено не було, хоча вона мала можливість відмовитись від договору.

Також, позивач зазначає, що відповідачем не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості.

Крім того, розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом, відповідач не спростувала та не надала власний розрахунок наявної заборгованості. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними договорами, ані перед первісним, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надала.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконала, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за Договором кредитної лінії № 324143543 від 08.11.2023 року в розмірі 25697 гривень 19 копійок, обґрунтованими та виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань.

Представник позивача при зверненні до суду з даним позовом також просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень.

Згідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

До матеріалів справи додано Договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року /т. 1 а.с.141-144/, укладений між ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» надалі - клієнт та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» надалі - адвокатське бюро, Додаткову угоду № 0 до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01, укладену 30 травня 2025 року /т. 1 а.с. 140/ та Акт прийому- передачі наданих послуг від 05 червня 2025 року /т. 1 а.с. 139/.

Відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року, клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

В Акті прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року), зазначено, що виконавець адвокатське бюро «Тараненко та партнери» надав, а клієнт ТОВ «ФК «Ейс» отримав наступні послуги: 1. Складання позовної заяви ТОВ «ФК «Ейс» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 324143543 від 08.11.2023 року; кількість годин -2; вартість послуг - 5000,00 гривень. 2. Вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором № 324143543 від 08.11.2023 року; кількість годин -2; вартість послуг-1000,00 гривень. 3. Підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 324143543 від 08.11.2023 року; кількість годин -1; вартість послуг - 500,00 гривень. 4. Підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 324143543 від 08.11.2023 року на рахунок позичальника ОСОБА_1 ; кількість годин -1; вартість послуг - 500,00 гривень. Всього - 7000,00 гривень. /т. 1 а.с. 139/

Згідно до Додаткової угоди № 0 до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01, укладену 30 травня 2025 року, клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів клієнта з питань, що відносяться до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів по справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а саме: № 324143543, дата кредитного договору 08.11.2023 року, позичальник ОСОБА_1 . /т. 1 а.с. 140/

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 визначено, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просила відмовити у задоволенні позовних вимог та судові витрати покласти на позивача.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач скористалась своїм правом та просила повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, також щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд враховує позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову, а тому враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та конкретні обставини справи, зокрема ціну позову, тривалість судових засідань, час витрачений адвокатом на участь в судових засіданнях і заявлених ним клопотань, складність справи, та враховуючи заявлене відповідачем клопотання, суд з огляду на розумну необхідність судових витрат, обмежує їх розмір з 7000,00 гривень до 4000,00 гривень.

Згідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок. /т. 1 а.с. 201/

Керуючись статтями 1, 3, 12, 207, 509, 525-527, 530, 598-599, 610 - 612, 615, 625, 626, 629, 633, 634, 638, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 130, 133, 137, 141, 211, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України; суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (02175, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, , рахунок: НОМЕР_5 в АТ «Універсал Банк») заборгованість за Договором Кредитної лінії № 324143543 від 08 листопада 2023 року в розмірі 25697 гривень 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (02175, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, , рахунок: НОМЕР_5 в АТ «Універсал Банк») сплачений судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень 00 копійок.

В решті задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник