Єдиний унікальний номер справи № 755/3718/24
Провадження №22-ц/824/8038/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Васильович, товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису № 13297 від 17.05.2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2024 року позов задоволено частково, виконавчий напис нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 67 020,00 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню. В решті задоволення позовних вимог відмовлено.

У листопаді 2024 року до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій позивач просила суд вирішити питання про стягнення з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 9 500,00 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що під час ухвалення рішення у даній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , судом не вирішено питання про стягнення судових витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено, доповнено рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року та стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 9,500 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, 14.02.2025 року відповідач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване додаткове рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційний суд оскаржуване додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

10 квітня 2025 року до апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_1 просить апеляційний суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване додаткове рішення залишити без змін.

У судове засідання, призначене 22.05.2025 року, з`явився представник позивача.

Згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла такого висновку:

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2024 року у справі № 755/3718/24, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оналайн Фінанс», третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Васильович, Товариство з обмеженою відповідальність «Манівео Швидка Фінансова Допомога» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено частково.

Позивачем було укладено з адвокатом договір про надання правничої допомоги, в якому сторони обумовили види послуг правової допомоги, їх вартість, порядок розрахунку, склали акти приймання-передачі правової допомоги, в якому наведено детальний опис наданих послуг та здійснених витрат в процесі надання професійної правничої (правової) допомоги адвокатом в справі, а представник позивача, в свою чергу, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів в суді зробив заяву про розмір судових витрат по справі та протягом п`яти днів після прийняття рішення звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення та надав докази на підтвердження розміру судових витрат.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано суду Договір № 19/02/2024 від 19.02.2024 року про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «ДЖАСТІФАЙ», Акти наданих послуг та Платіжні документи, Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Адвокатського об`єднання «ДЖАСТІФАЙ», які підтверджують реальні витрати Рябокінь Ю.Г. понесені у зв`язку з наданням їй правничої допомоги у даній справі.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, зазначив, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу на загальну суму 9 500,00 гривень.

Основним доводом апеляційної скарги було те, що вартість правової допомоги значно завищена відносно складності справи.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави) підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Законом передбачена можливість зменшення витрат на правничу допомогу шляхом подання до суду заяви про не справмірність витрат.

Таку заяву до суду має подати сторона, яка вважає, що витрати на правничу допомогу є завищеними.

У матеріалах справи є докази направлення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення правничої допомоги стороні відповідача, однак відповідач своїм правом на подання такої заяви не скористався.

У зв`язку з викладеним у суду були відсутні підстави для зменшення заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу.

Твердження про те, що зазначення в Договорі саме «правової» допомоги, а не «правничої допомоги» є наслідком того, що договору як доказу понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач не було надано, колегія судді не приймає.

Колегія суддів зазначає, що зміна слова «правова» на «професійна правнича» обумовлено зміною українського правопису.

Зміна слова «правова» на «професійна правнича» по суті вирішення питання нічого не змінює, оскільки у даному випадку врегульовуються відносини сторони зі своїм представником щодо надання останнім допомоги у сфері юридичних послуг.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що підстави для задоволення апеляційної відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько