П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року м. Київ

Справа № 753/10027/24

Провадження № 22-ц/824/11097/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А. М.,

суддів: Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,

сторони: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю

«Євро-Реконструкція»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справицивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро- Реконструкція» на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро- Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ТОВ «Євро- Реконструкція» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з центрального опалення та постачання гарячої води у розмірі 30 564,67 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 36 840,89 грн., 3% річних у розмірі 1 611,09 грн. та 6 350,09 грн. - інфляційної складової боргу.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , а відтак є споживачами послуг, які надає позивач. Відповідачі отримують послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, при цьому не в повному обсязі виконують зобов`язання по їх оплаті, в зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість , яку позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів з урахуванням нарахованих штрафних санкцій.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача - ОСОБА_3 та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_5 ..

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2025 року позов ТОВ «Євро- Реконструкція»» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2018 року по 09 березня 2021 року в розмірі 11 575,64 грн. з урахуванням 3% річних та інфляційної складової боргу та заборгованість за постачання гарячої води за період з 13 березня 2017 року по 09 березня 2021 року в розмірі 13 466,39 грн. з урахуванням 3% річних та інфляційної складової боргу, а всього стягнути 25 042,03 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 10 березня 2021 року по 26 жовтня 2021 року в розмірі 442,05 грн. з урахуванням 3% річних та інфляційної складової боргу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 284,24 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 240,44 грн.

В задоволені решти вимог відмовлено.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Євро-реконструкція» в межах строку позовної давності має право на стягнення заборгованості за послуги з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води, спожиті за період з 13 березня 2017 року по 01 квітня 2024 року.

Також вказує, що подані представником позивача письмові пояснення щодо солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , в розумінні ч. 3 ст. 49 ЦПК України не є письмовою заявою про зміну підстав позову, та не прийняті судом, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ТОВ «Євро-Реконструкція» - Костюченко В.А. подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права та суд неповно з`ясував та встановив обставини справи, просив скасувати рішення суду та нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 є споживачем комунальних послуг які надавались позивачем ТОВ «Євро-Рееконструкція», а тому ОСОБА_3 несе солідарну відповідальність по сплаті комунальних послуг та заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_3

08 травня 2025 року листом Київського апеляційного суду матеріали справи № 753/10027/24 були витребувані Дарницького районного суду м. Києва

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Євро-Реконструкція» на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2025 року у справі за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 липня 2025 року справу було призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідачі не скористалась.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише

у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що 01 липня 2014 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір №440519127 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

З 22 грудня 2003 року по 10 березня 2021 року співвласниками квартири АДРЕСА_1 були ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 по 1/4 частині кожна (а.с.14).

З 10 березня 2021 року по 27 жовтня 2021 року співвласниками даної квартири були ОСОБА_3 , якій належало 3/4 частини спірної квартири та ОСОБА_1 , якій належало 1/4 частини квартири (а.с.46-52), а з 27 жовтня 2021 року одноособовим власником спірної квартири є ОСОБА_3 (а.с. 53-56).

Також встановлено, що позивач надає мешканцям житлово-комунальні послуги, відповідачі не відмовлялися від надання позивачем житлово-комунальних послуг та отримували їх, разом з тим своєчасно не вносили плату за користування, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість станом на 01 квітня 2024 року у розмірі 36 840,89 грн., яка складається з заборгованості за послуги з постачання гарячої води за період з січня 2017 року у розмірі 16 352,15 грн. та послуг з централізованого опалення за період з листопада 2018 року у розмірі 20 488,74 грн., 3% річних у розмірі 1 611,09 грн. та 6 350,09 грн. - інфляційної складової боргу, що підтверджується копіями наявних рахунків в матеріалах справи.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з?ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у позові в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 стало те, що подані представником позивача письмові пояснення щодо солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , в розумінні ч. 3 ст. 49 ЦПК України не є письмовою заявою про зміну підстав позову, та не прийняті судом, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Судом першої інстанції не встановлювалися обставини, які свідчили б про неможливість солідарного стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Це підтверджується й тим фактом, що ОСОБА_3 було залучено до участі у справі в якості відповідача.

Разом з тим, позовні вимоги позивачем були чітко сформульовані наступним чином:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь ТОВ «Євро-реконструкція» заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 36 840,89 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 6 350,09 грн та 3 відсотки річних у розмірі 1 611,09 грн., судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до ч. 2, 3ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

3. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, письмової заяви про уточнення позовних вимог (зміни предмета або підстав позову) щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_3 відповідно до ст. 49 ЦПК України позивачем не подавалося та в матеріалах справи вона відсутня.

Відповідно до ч.2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи, що суд не має права виходити за межі заявлених у позовній заяві вимог, дійшла висновку, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки такі вимоги позивачем фактично не заявлялися. Відповідно, рішення суду є законним і обґрунтованим.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що факт відмови у задоволені позову в частині стягнення заборгованістю з ОСОБА_3 не є підставою для не звернення позивача до ОСОБА_3 з відповідними позовними вимогами до суду першої інстанції.

Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин дає колегії суддів підстави для висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, дослідив наявні у справі докази і дав їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, які були предметом дослідження й оцінки судом. Аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, були перевірені судом першої інстанції, їм судом надана мотивована оцінка.

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення а заочне Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2025 року- без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро- Реконструкція» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухваленнята може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна