Справа № 127/7507/25
Провадження № 2/127/1376/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря судового засідання Поляруш І.О.,

представника позивача Вінницької окружної прокуратури - Майданюк Юлії Олександрівни,

представника Вінницької міської ради - Шмігленко Ірини Володимирівни,

представника відповідача - адвоката Огородника Володимира Васильовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , треті особи Лука-Мелешківська сільська рада, ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки,

УСТАНОВИВ:

У березні 2025 із заявою до суду звернувся заступник керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради, який просив витребувати у відповідача ОСОБА_1 на користь Вінницької міської територіальної громади в особі Вінницької міської ради земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :02:001:0349, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 31.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.07.2025 позовну заяву заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , треті особи Лука-Мелешківська сільська рада, ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки було залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків шляхом надання суду документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви - 10.03.2025.

Вищевказану ухвалу суду позивач отримав 08.07.2025, до підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Позивач надав заяву на виконання вимог ухвали від 07.07.2025 у якій зазначив, що наразі розглядається справа про притягнення до кримінальної відповідальності голови Лука-Мелешківської сільської ради ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 364 КК України. Тому набуття ОСОБА_2 земельної ділянки відбулося із порушенням закону, тому він є недобросовісним набувачем. ОСОБА_1 також при купівлі земельної ділянки мала б пересвідчитися у правомірності її набуття, до того ж земельна ділянка була куплена за 20 000 грн, що є значно заниженою вартістю, що також підтверджує сумнівний характер вчинюваного правочину. Усі ці дії свідчать про недобросовісність ОСОБА_1 як набувача в розумінні ст. 387 ЦК України. Позивач вказує на відсутність зворотної дії закону в часі, звертає увагу на те, що механізму зарахування коштів на депозитний рахунок суду немає. Водночас документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, як те вимагалось ухвалою суду від 07.07.2025, суду надано не було.

У судовому засіданні представник позивача пояснення надані в заяві підтримала, просила продовжити розгляд справи.

Представник відповідача проти пояснень наданих в заяві заперечив, вказав на те, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не визнано недобросовісним набувачем, доводи позивача є лише припущеннями. Зазначив, що на сайті суду розміщені відомості та рахунки для сплати коштів на депозитний рахунок.

Представник ВМР підтримала позицію викладену позивачем.

ОСОБА_2 до суду не з`явився, надав заву у якій просив розгляд справи здійснити у його відсутність.

Представник Лука-Мелешківської сільської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Залишаючи позовну заяву без руху судом було звернуто увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», який набрав чинності 09.04.2025, було внесено зміни, зокрема, до положень ст.ст. 261, 388, 390 і 391 ЦК України, які мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

Так, у відповідності до ч. 5 ст. 390 ЦК України суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Також, залишаючи позовну заяву без руху судом було прийнято до уваги, що за змістом ч. 5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Саме в ході розгляду даної справи суду необхідно оцінити наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна, оскільки судове рішення, ухвалене за відсутності перевірки добросовісності/недобросовісності набувача, що має важливе значення як для застосування положень ст.ст. 387, 388 ЦК України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право набувача майна, не зможе вважатися таким, що відповідає нормам справедливого судового розгляду згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.

Суд зауважив, що на стадії підготовчого провадження суд не вирішує питання належності, допустимості, достовірності чи достатності доказів, дослідження яких відбувається лише під час розгляду справи по суті, а оцінка під час ухвалення судового рішення, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Ухвалою суду від 07.07.2025 було установлено, що внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду є обов`язковою умовою для вирішення спору, імперативною нормою закону.

Крім того, судом було прийнято до уваги внесення змін Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», зокрема й до ч. 4 ст. 177 і ч. 2 ст. 185 ЦПК України, хоча такі були внесені після відкриття провадження у справі, водночас зауважено, що норми вищевказаних статтей ЦК України, підлягатимуть застосування судом під час ухвалення судового рішення у даній справі, оскільки мають зворотню дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, добросовісність якого, в свою чергу, може бути спростована виключно в ході розгляду справи.

Невиконання процесуального закону, а також судового рішення є неприпустимим.

Згідно із п. 6 та п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Право на доступ до правосуддя не передбачає невиконання вимог закону та судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до ч. 13 ст. 187 і п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

На підставі вищезазначеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», ст.ст. 2, 4, 12, ч. 13 ст. 187, ст.ст. 189, 196-198, 200, 257-261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , треті особи Лука-Мелешківська сільська рада, ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: