Справа №403/180/25 провадження № 2/403/282/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2025 року с-ще Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Атаманової С.Ю.,
при секретарі судового засідання Карпяк Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі понесені судові витрати, в тому числі і сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн..
Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву ТОВ «Фінпром Маркет» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог та розміру судових витрат у встановлений судом строк не подала.
ІІ. Заяви та клопотання.
Представник ТОВ «Фінпром Маркет» згідно письмового клопотання, викладеного в прохальній частині позовної заяви та поданого до суду клопотання від 16 липня 2025 року, прохав проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, не заперечував проти заочного розгляду та постановлення заочного рішення у даній цивільній справі (а.с.4 зворот, 74).
Згідно письмового клопотання представник позивача прохав суд витребувати від АТ «Універсал Банк» письмові докази на підтвердження: належності відповідачу ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 та виписку по цьому рахунку за період з 16 червня по 19 червня 2021 року (а.с.5).
Заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за її відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 12 травня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.63-64).
Ухвалою суду від 17 червня 2025 року клопотання представника позивача про витребування письмових доказів задоволено частково та витребувано від АТ «Універсал Банк» виписку про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 , який був відкритий для обслуговування банківської картки відповідача ОСОБА_1 за період з 16 червня по 19 червня 2021 року включно. В задоволенні клопотання в іншій частині - відмовлено (а.с.80).
В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час і місце його проведення в порядку ст.128 ЦПК України, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзиву на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 31 липня 2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
16 червня 2021 року між ТОВ «1 БАНК», як позикодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75247526 (далі - Договір, договір позики), який згідно положень ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію» був вчинений в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом його підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором CSWІ09LhH1, надісланим Товариством електронним повідомленням на вказану нею електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 (пункти 12 та 18 «Юридичні адреси та реквізити сторін» Договору) (а.с.8).
Згідно з пунктами 1, 2.1 укладеного Договору «1 БАНК» зобов`язується передати відповідачу у власність грошові кошти (позику) в сумі 5000,00 грн. на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
За змістом пунктів 2.2, 2.3 Договору строк позики (строк договору) складає 30 днів; процентна ставка (базова в день), яка є фіксованою, становить 1,99% в день; датою повернення позики (останній день) є 16 липня 2021 року; процентна ставка за понаднормове користування позикою - 2,70% (за день), яка не застосовується в період карантину.
Крім того, сторонами Договору також було погоджено, що: проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (пункт 4), а також те, що позичальником вивчені та зрозумілі зміст, об`єм зобов`язань, наслідки укладення Договору та зазначена в Правилах надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) процедура і наслідки подовження позичальником строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації (пункт 5.2).
16 червня 2021 року ТОВ «1 БАНК» на виконання умов договору позики було здійснено переказ грошових коштів в сумі 5000 грн. 00 коп. на картковий рахунок відповідача, спеціальним платіжним засобом до якого є картка за № НОМЕР_2 , що відповідає сумі кредиту та номеру її карткового рахунку, зазначених в пунктах 2.1, 18 Договору та підтверджується копією платіжної інструкції (6a5d1d52-7134-4c59-be10-a6fce8c46bd9) та випискою по рахунку відповідача ОСОБА_1 , наданою АТ «Універсал Банк» (а.с.10, 92).
21 грудня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (фактор) було укладено договір факторингу №2112, за яким клієнт відступає фактору, а фактор набуває права вимоги та зобов'язується сплатити клієнту ціну продажу. З моменту відступлення прав вимоги всі гарантії, надані боржниками щодо портфеля заборгованості, стають дійсними для факторами та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги фактору переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених боржниками процентів. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбуваються в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги (пункти 5.1 та 5.2) (а.с.18-22).
Судом встановлено, що Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року був підписаний сторонами договору факторингу 21 грудня 2021 року (а.с.26).
31 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (клієнт) та ТОВ «Фінпром Маркет» (фактор) було укладено договір факторингу №310323-ФМ за яким клієнт відступає фактору, а фактор набуває права вимоги та зобов'язується сплатити клієнту ціну продажу. З моменту відступлення прав вимоги всі гарантії, надані боржниками щодо портфеля заборгованості, стають дійсними для факторами та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги фактору переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених боржниками процентів. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбуваються в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги (пункти 5.1 та 5.2) (а.с.30-34).
Судом встановлено, що Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2021 року був підписаний сторонами договору факторингу 31 березня 2021 року (а.с.37 зворот).
Під час судового розгляду справи відповідачем з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані позивачем докази укладення нею 16 червня 2021 року договору позики та отримання за ним грошових коштів (позики) у зазначеному вище розмірі.
Доказів здійснення погашення заборгованості за наданою позикою повністю відповідачем під час судового розгляду також надано не було.
Належні та допустимі докази того, що вищезазначена сума заборгованості раніше стягувалась чи була стягнута з відповідача в матеріалах цивільної справи відсутні.
V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до ст.ст.626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно приписів п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону), який встановлює порядок вчинення електронних правочинів, електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті, зокрема шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону.
Відповідно до положень ст.12 Закону моментом підписання електронного правочину є використання:
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилається іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону).
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки букв, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом (постанова Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19). Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Судом встановлено, що договір позики №75247526 від 16 червня 2021 року був підписаний відповідачем по справі після її ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитодавця ТОВ «1 БАНК»» за допомогою одноразового ідентифікатора CSWІ09LhH1, надісланого відповідачу електронним повідомленням (пункти 12 та 18 Договору), що підтверджує укладення даного договору саме як електронного правочину в порядку, передбаченому ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію», та згоду відповідача з усіма його істотними умовами.
В протилежному випадку - без здійснення входу відповідача на веб-сайт позикодавця за допомогою логіна та пароля особистого кабінету та без отримання нею одноразового ідентифікатора у виді електронного повідомлення, укладення договору позики було б технічно неможливим.
Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19.
Належних доказів на спростування тверджень позивача ТОВ «Фінпром Маркет» щодо здійснення саме відповідачем електронного підпису договору позики №75247526 за допомогою одноразового ідентифікатора CSWІ09LhH1 суду надано не було.
Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» н, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).
За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на дату укладення договорів) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
За змістом ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов'язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Судом встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності договору позики №75247526 від 16 червня 2021 року, укладеного між первісним кредитором ТОВ «1 БАНК» та відповідачем, а також укладених в подальшому договорів факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року та №310323-ФМ від 31 березня 2023 року.
Зазначені договори з огляду на відсутність доказів протилежного не визнавались судом недійсними.
Отже, набуття позивачем ТОВ «Фінпром Маркет» права вимоги заборгованості за договором позики №75247526 від 16 червня 2021 року у передбаченому законом порядку та у визначеному згідно умов цього договору розмірі під час судового розгляду відповідачем спростована не була.
Судом враховується, що у даній справі відповідач здійснила часткове виконання умов договору позики шляхом внесення 16 липня 2021 року грошових коштів у сумі 1194,00 грн. на погашення процентів за користування позикою; укладений відповідачем договір у встановленому законом порядку нею не оспорювався та не визнавався недійсним, дії фінансових установ щодо виконання договору не оскаржені, власний розрахунок заборгованості відповідачем не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості та її розміру.
VI. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ТОВ «Фінпром Маркет» звернувся до суду з позовом майнового характеру в електронній формі, за який ним з урахуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, було сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с.1).
З огляду на викладене, враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача по справі підлягають стягненню на користь позивача по справі ТОВ «Фінпром Маркет» грошові кошти по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., які були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У поданій до суду позовній заяві представником ТОВ «Фінпром Маркет» зазначено про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомоги в розмірі 3500,00 грн..
На підтвердження зазначеного розміру понесених ТОВ «Фінпром Маркет» витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача були надані копії: 1) договору №01-11 від 01 листопада 2024 року про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ «Фінпром Маркет», як клієнтом, та адвокатом Ткаченко Ю.О., п.4.1 якого передбачена сплата адвокату винагороди за надання правничої допомоги у виді: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності необхідних документів/доказів у клієнта адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500,00 грн. за одну справу (спрощене позовне провадження/малозначна справа); підготовка/складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі (клієнт самостійно подає позовну заяву у зручний для клієнта спосіб в електронній або письмовій формі) - 3000,00 грн. за одну справу (спрощене позовне провадження/малозначна справа) (а.с.43-45); 2) витягу з Акту №10-П від 20 березня 2025 року приймання-передачі правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року, з якого вбачається загальний перелік та вартість наданих адвокатом послуг стосовно боржника ОСОБА_1 , які є ідентичними тим, що визначені в п.4.1 договору про надання правничої допомоги (а.с.47); 3) акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору №01-11/24 від 01 листопада 2024 року, згідно якого адвокат Ткаченко Ю.О. прийняла на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо справи Тунік Д.О. у формі складання позовної заяви, представництво в суді (а.с.48-49); 4) ордеру на надання правничої допомоги ТОВ «Фінпром Маркет» адвокатом Ткаченко Ю.О. (серія АХ №1149961 від 01 листопада 2024 року) (а.с.50); 5) свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Ткаченко Ю.О. (а.с.5 зворот); 6) платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 20 березня 2025 року щодо здійснення ТОВ «Фінпром Маркет» оплати згідно акту №10-П приймання наданої правничої допомоги від 20 березня 2025 року за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року без ПДВ (а.с.96).
В судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно поданого до суду клопотання прохала провести розгляд справи без її участі (а.с.86, 94).
На дату судового розгляду справи по суті письмових заперечень від відповідача Тунік Д.О. щодо розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката подано не було.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для стягнення із відповідача зазначеного у позовній заяві розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у зв`язку з чим 1) розмір таких витрат, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).
У разі недотримання цих вимог суд відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом правового висновку, викладеного в постанові Великої палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У постанові від 28 вересня 2022 року у справі №534/14/20 Верховний Суд зазначив про те, що аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, колегія суддів враховує, що адвокат - це кваліфікований юрист з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зі змісту договору про надання правничої допомоги та витягу з Акту №10-П від 20 березня 2025 року приймання-передачі правничої допомоги за цим договором вбачається визначення адвокатом Ткаченко Ю.О. вартості наданих нею послуг за: 1) вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності необхідних документів/доказів у клієнта адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500,00 грн. за одну справу; 2) підготовка/складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі - 3000,00 грн. за одну справу.
З огляду на викладене, враховуючи включення до розміру витрат ТОВ «Фінпром Маркет» за надання правничої допомоги вартості підготовки (складання) адвокатом Ткаченко Ю.О. позовної заяви в сумі 3000,00 грн., яка охоплює дії адвоката щодо ознайомлення зі змістом документів, на яких грунтуються позовні вимоги, та їх аналіз, одночасне включення до розміру витрат позивача на правничу допомогу вартості послуг адвоката за вивчення документів/доказів, їх аналіз, визначення правової позиції, аналіз судової практики, суд вважає необгрунтованим та таким, що не відповідає критерію необхідності, а тому з урахуванням відсутності будь-яких доказів на підтвердження самостійного збирання адвокатом необхідних документів, виключає вартість таких послуг в сумі 500,00 грн. із визначеної представником позивача суми витрат на правничу допомогу.
Крім того, за змістом п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява має містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.
З огляду на викладене, беручи до уваги, що спір по справі не є складним; позовна заява містить посилання на норми чинного законодавства та усталену практику суду касаційної інстанції, що не потребувало від представника позивача проведення їх порівняльного аналізу та витрачання у зв'язку з цим значного часу для визначення способу захисту права ТОВ «Фінпром Маркет», як позивача, та обгрунтування правових підстав позову; обсяг як юридичної, так і технічної роботи (зокрема, складання та подання позовної заяви з додатками через підсистему «Електронний суд») адвоката Ткаченко Ю.О. не можна вважати значним, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача та стягнення на користь позивача ТОВ «Фінпром Маркет» з відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., що на думку суду в повній мірі відповідатиме принципам співмірності та розумності судових витрат, ціні позову, характеру спірних правовідносин, обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, складності справи та реальності та необхідності наданих адвокатських послуг.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відсутні.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в порядку розподілу судових витрат судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в порядку розподілу судових витрат витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп. (три тисячі гривень 00 копійок).
Повне ім`я та найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зазначений в позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, подавши апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) до Кропивницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя С.Ю.Атаманова