КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 серпня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 березня 2025 року, повний текст складено 21 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Коваленко І.В. у м. Київ у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В грудні 2024 року позивачем ОСОБА_3 в особі представника Пащенка П.М. через систему «Електронний суд» до суду подано заяву про розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у якій представник позивача просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 25 000 грн. судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 березня 2025 року заяву представника позивача - адвоката Пащенка П.М. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість додаткового рішення, просив скасувати додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 березня 2025 року та прийняти нову постанову, якою зменшити розмір судових витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , до 5000 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на судову практику ЄСПЛ у справах «Лавентс проти Латвії», «East/West Alliance Limited проти України», правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 07 липня 2021 року в справі № 910/12876/19 про те, що при визначенні сум відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, що виходить з конкретних матеріалів справи.

Наводив положення ч. 4 - 6 ст. 137 ЦПК України, правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 07 листопада 2019 року в справі № 905/1795/18 про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, та аналогічний висновок Верховного Суду у справі № 922/2685/19.

Вказував, що у судовому засіданні 20 березня 2025 року представник відповідача наголошував про неспівмірність витрат, які позивач просила стягнути на її користь, та заявляв клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. В тому числі, в судовому засіданні наводилось відповідне обґрунтування, а саме, що з огляду на предмет, справа є невеликої складності, не потребувала тривалого часу для збору доказів на написання позовної заяви, не потребувала значного періоду часу для її вирішення та додаткового вчинення дій адвокатом, оскільки позивачем подано лише одну заяву по суті - позовну заяву.

Крім того, з першого судового засідання у цій справі відповідачем частково визнавався позов, і з огляду на часткове визнання позову судом було ухвалено рішення від 12 грудня 2024 року, яке учасниками справи не оскаржено в апеляційному порядку.

Більш того, тривалий судовий розгляд цієї справи незначної складності виник з огляду на позицію позивача, який подавав до суду клопотання про витребування судом конфіденційної інформації про відповідача, яка не була потрібна для правильного вирішення справи.

Тобто, самим позивачем вчинені зловживання своїми процесуальними правами у вигляді намагання через заявлення клопотань про витребування доказів, які не стосувались предмета спору у справі, отримати доступ до конфіденційної інформації відповідача.

Також з першого судового засідання у справі представником відповідача заявлялися клопотання про зобов`язання позивача надати банківські реквізити позивача для сплати відповідачем аліментів, проте позивачем такі реквізити було надано лише через один рік судового розгляду.

За таких обставин, на думку відповідача, розмір судових витрат позивача на правничу допомогу є завищеним, не відповідає критеріям реальності та розумності та підлягає зменшенню до 5000 грн.

Від позивача ОСОБА_3 в особі представника Пащенка П.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення без змін. Посилалась на правові висновки, викладені в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, в постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19, вказувала, що нею було надано відповідні письмові докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн. Представник відповідача в судовому засіданні в суді першої інстанції заявляв клопотання про зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу. Суд першої інстанції прийняв до уваги аргументи представника відповідача про зменшення відшкодування витрат на правничу допомогу, вважаючи їх обґрунтованими, та зменшив розмір заявлених витрат з 25000 грн. до 10000 грн., тобто більше ніж в два рази. Тому заявлення представником відповідача знову тих самих обставин для зменшення судових витрат є безпідставним, оскільки суд першої інстанції вказані обставини вже врахував при ухваленні додаткового рішення. Крім того, вказувала, що представник відповідача жодним чином не підтверджує, чому розмір витрат на правову допомогу має становити саме 5000 грн. Крім того, представник відповідача перекручує обставини на власний розсуд, оскільки будь-якого визнання позовних вимог не було на початку розгляду справи. Відповідач не надав жодної процесуальної заяви по суті спору, і лише на останньому судовому засіданні представник відповідача усно повідомив про часткове визнання позовних вимог. Голослівним вважала також твердження відповідача про незнання рахунку для сплати аліментів, оскільки ще в 2021 році відповідач здійснював аліментні платежі, і вказані докази були надані суду в заяві представника позивача від 10 грудня 2024 року про надання розрахункового рахунку. Представник відповідача не вказав конкретно, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, не навів мотивацію такого зменшення та правові підстави для ухвалення рішення про зменшення витрат на правову допомогу до 5000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України (в редакції станом на час надходження апеляційної скарги) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до оскарження додаткового рішення від 20 березня 2025 року про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, при цьому рішення суду першої інстанції по суті позову не оскаржується і не є предметом апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Частково задовольняючи заяву представника позивача адвоката Пащенка П.М. про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції зважив на зміст позовної заяви, докази, долучені до неї, категорію заявленого позову, з урахуванням умов договору про надання правової допомоги, в якому сторони договору погодили вартість послуг та порядок розрахунків, виходив із обсягу фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, характеру виконаної роботи, врахував складність справи, її розгляд в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, зважив на ціну позову, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, та дійшов висновку, що в даній справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. є завищеними, не відповідають складності справи та обсягу наданих послуг і виконаних робіт, а відтак, судом присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу професійну допомогу в розмірі 10000 грн., який є співмірним та розумним з обсягом і змістом наданих послуг, документально підтвердженим та не покладатиме надмірного тягаря на сторону відповідача.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в грудні 2023 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення цього позову до суду і до моменту досягнення дитиною повноліття, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені нею додаткові витрати на лікування, оздоровлення та навчання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 23 694,38 грн., стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на лікування, оздоровлення та навчання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10140 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову до суду і до моменту досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати.

23 січня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

19 квітня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Зубицької Л.М. про витребування доказів.

Постановлено витребувати з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відомості (довідку) про доходи з Державного реєстру фізичних осіб про виплачені доходи та утримані з них податки за 2022 рік та за 3 квартали 2023 року, відповідача ОСОБА_1 .

Постановлено витребувати з Головного управління Пенсійного Фонду України у Херсонській області довідку форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» та довідку форми ОК-7 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» на відповідача ОСОБА_1 .

Постановлено витребувати з Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України в період з 01 січня 2022 року по даний час відповідачем ОСОБА_1 .

На виконання вимог ухвали суду від 19 квітня 2024 року від зазначених органів надійшли відповіді.

Крім того, представники позивача Зубицька Л.М. та Пащенко П.М. брали участь в судових засіданнях.

У позовній заяві ОСОБА_3 зроблено заяву, що детальний перелік та опис наданої професійної правової (правничої) допомоги, а також її розрахунок та загальна вартість буде викладено в окремій заяві про розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, про що буде подано заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України до початку судових дебатів у справі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені ним додаткові витрати на лікування, оздоровлення та навчання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 21 797,38 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Допущено рішення суду в частині стягнення аліментів до негайного виконанню в межах сплати суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 2 147 грн. 20 коп.

17 грудня 2024 року позивачем ОСОБА_3 в особі представника Пащенка П.М. через систему «Електронний суд» до суду подано заяву про розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у якій представник позивача просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 25 000 грн. судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи подану заяву, сторона позивача посилалася на те, що 12 грудня 2024 року представником позивача адвокатом Пащенком П.М. в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, озвучуючи вступне слово та надаючи пояснення, зроблено відповідну заяву про розподіл судових витрат, до яких входять витрати на правову допомогу.

Позивач у зв`язку з розглядом даної справи в суді має понести витрати на професійну правничу допомогу, яка надавалась АО «Альянс Консалтінг Груп» за договором про надання правової (правничої) допомоги № АО 22/23 від 19 липня 2023 року у сумі 25000 грн.

При цьому представником позивача не ставиться на вирішення питання щодо відшкодування з відповідача витрат за підготовку на направлення до суду цієї заяви (п. 4 рахунку № 243). оскільки відповідно до практики Верховного Суду, витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Безпосереднє надання професійної правничої (правової) допомоги забезпечувала адвокат Зубицька Л.М. та адвокат Пащенко Л.М.

Обсяг наданої професійної правничої (правової) допомоги та деталізований розрахунок витрат наведено у даній заяві, загальна вартість правової допомоги, що підлягає оплаті позивачем, становить 25000 грн., яка вказана в рахунку на оплату № 170 від 17 грудня 2024 року.

На підтвердження витрат на професійну правничу (правову) допомогу АО «Альянс Консалтінг Груп» додаються до цієї заяви належно засвідчені копію договору правової допомоги АО № 22/23 від 19 липня 2023 року, додаткової угоди № 1 від 19 липня 2023 року, акту виконаних робіт від 17 грудня 2024 року, рахунку на оплату № 170 від 17 грудня 2024 року, який містить детальний опис обсягу наданої правової допомоги.

Згідно п. 4.1, 4.2 договору правової допомоги АО № 22/23 від 19 липня 2023 року, за надану правову допомогу замовник сплачує виконавцю грошову винагороду - гонорар, в розмірі та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього. На визначення розміру гонорару впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару (а. с. 134 - 142 т. 2).

Додатковою угодою № 1 до договору правової допомоги АО № 22/23 від 19 липня 2023 року сторонами ОСОБА_3 та АО «Альянс Консалтінг Груп» визначено, що у відповідності до п. 4 договору замовник доручає виконавцю надати правову допомогу у наступному об`ємі у справі за позовом, який запланований до подання до Дніпровського районного суду м. Києва від імені ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру основного гонорару враховується час, витрачений виконавцем на надання замовнику правової (правничої) допомоги, а також передбачена цим договором погодинна ставка або фіксований тариф. Погодинна ставка (тариф) за надання виконавцем правової (правничої) допомоги за цим договором встановлюється у розмірі 1000 грн. за годину позасудової роботи, тариф за участь в судовому засіданні (за годину судової роботи з урахуванням часу на очікування та прибуття до суду) - 1000 грн., яка зараховується до оплати в моменту прибуття уповноваженого представника виконавця до суду для участі в судовому засіданні незалежно від того, чи відбулося судове засідання (за виключенням випадку, коли судове засідання відкладається за ініціативою замовника чи його представників). Замовник здійснює оплату по факту надання послуг на підставі підписаного сторонами акту прийому-здавання послуг та наданого виконавцем деталізованого рахунку на оплату (а. с. 143 - 144 т. 2).

Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 17 грудня 2024 року, підписаного ОСОБА_3 та АО «Альянс Консалтінг Груп», виконавцем на вимогу замовника та відповідно до умов договору АО № 22/23 від 19 липня 2023 року були надані послуги (правова допомога) на суму 25000 грн. по рахунку № 170 від 17 грудня 2024 року. Цим актом замовник приймає всі послуги (правову допомогу), що були надані виконавцем, згідно попереднього замовлення в рамках укладеного між сторонами договору як такі, що були виконані своєчасно, в повному обсязі (а. с. 145 т. 2).

17 грудня 2024 року АО «Альянс Консалтінг Груп» виставлено ОСОБА_3 до оплати рахунок № 170 на загальну суму 35000 грн., за надані послуги: 02 жовтня 2023 року - підготовка та направлення позову, 8 годин, 8000 грн., 04 жовтня 2023 року - підготовка та направлення адвокатських запитів до ГУ ПФУ України у Херсонській області, до Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, до ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополя, разом 3000 грн., 06 березня 2024 року, 02 квітня 2024 року, 12 квітня 2024 року, 19 квітня 2024 року, 05 червня 2024 року, 11 липня 2024 року, 07 серпня 2024 року - участь адвоката в судових засіданнях у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, всього 11000 грн., 12 серпня 2024 року підготовка та направлення адвокатського запиту до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, 1000 грн., 18 листопада 2024 року підготовка та направлення до суду клопотання про витребування доказів у Державної прикордонної служби та Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, по 2000 грн., 27 листопада 2024 року підготовка та направлення адвокатського запиту до ДПС України щодо доходів відповідача, 1000 грн., 10 грудня 2024 року підготовка та направлення заяв про надання відомостей про рахунок позивача та щодо доходів відповідача до Дніпровського районного суду м. Києва, по 2000 грн., 12 грудня 2024 року участь в судовому засіданні у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, 4000 грн. (а. с. 147 т. 2).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

У судовому засіданні, яке відбулось в суді першої інстанції 20 березня 2025 року, представник відповідача - адвокат Заверюха К.О. заперечував щодо розміру заявлених стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що предметом спору було стягнення аліментів, яка відноситься до категорії малозначних справ. Вважав, що докази, які упродовж розгляду справи намагалась зібрати сторона позивача, стосувались виключно отримання інформації про місце перебування відповідача, місце його роботи, отриманий дохід, які не впливали на розгляд справи по суті, предметом якої є стягнення аліментів у частці від доходу відповідача. Відповідач неодноразово просив надати банківські реквізити позивачки, однак остання тривалий час цього не робила. Зазначав, що на сьогоднішній день, у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів. Таким чином, представник позивача просив суд врахувати категорію заявленого позову, обсяг фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, характер виконаної роботи, складність справи, її розгляд в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, принципи співмірності та розумність судових витрат та за наслідками зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині оскарження додаткового рішення, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції вірно визначився з тим, що між позивачем та адвокатським об`єднанням «Альянс Консалтинг Груп» в особі Керуючого партнера Об`єднання Зубицької Л.М. 19 липня 2023 року було укладено договір про надання правової допомоги №22/23, у порядку виконання укладеного договору про надання правової допомоги адвокатом вчинялися всі необхідні дії у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ЦПК України тощо. Детальний перелік таких дій викладено в рахунку на оплату №170 від 17 грудня 2024 року, який додано до заяви.

Апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги, що справа є невеликої складності, тривалий судовий розгляд цієї справи незначної складності виник з огляду на позицію позивача, який подавав до суду клопотання про витребування судом конфіденційної інформації про відповідача, яка не була потрібна для правильного вирішення справи, також з першого судового засідання у справі представником відповідача заявлялися клопотання про зобов`язання позивача надати банківські реквізити позивача для сплати відповідачем аліментів, проте позивачем такі реквізити було надано лише через один рік судового розгляду, розмір судових витрат позивача на правничу допомогу є завищеним, не відповідає критеріям реальності та розумності, - з огляду на те, що судом першої інстанції вказані аргументи під час ухвалення додаткового рішення були враховані та визнані обґрунтованими.

Зважаючи на зміст позовної заяви, докази, долучені до неї, категорію заявленого позову, з урахуванням умов договору про надання правової допомоги, в якому сторони договору погодили вартість послуг та порядок розрахунків, виходячи з обсягу фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, характеру виконаної роботи, враховуючи складність справи, її розгляд в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, зважаючи на ціну позову, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, суд дійшов правомірного висновку, не спростованого доводами апеляційної скарги, що співмірним та розумним з обсягом і змістом наданих послуг, документально підтвердженим і таким, що не покладатиме надмірного тягаря на сторону відповідача, вважатиметься розмір витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн. з 25000 грн., заявлених позивачем до стягнення.

Апеляційний суд приймає до уваги, що в процесуальній заяві представника позивача від 10 грудня 2024 року, в якій стороною позивача повідомлені реквізити банківського рахунку ОСОБА_3 для здійснення аліментних платежів, представником позивача також повідомлено, що відповідач вводить суд в оману, даний рахунок йому відомий, оскільки ще в 2021 році він здійснював на цей рахунок платежі в якості аліментів (а. с. 97 т. 2).

Доводи апеляційної скарги, що позивачем вчинені зловживання своїми процесуальними правами у вигляді намагання через заявлення клопотань про витребування доказів, які не стосуються предмета спору у справі, отримати доступ до конфіденційної інформації відповідача, відхиляються апеляційним судом як неспроможні, оскільки стосуються оцінки іншою стороною стратегії юридичного захисту, яка включає в себе питання перспективного планування тактики і прогнозування результату та здійснюється адвокатом з метою належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта.

Апеляційний суд не може погодитись з необґрунтованими доводами апеляційної скарги, що дана справа не потребувала значного періоду часу для її вирішення та додаткового вчинення дій адвокатом, і що позивачем подано лише одну заяву по суті - позовну заяву, з огляду на те, що крім складання позовної заяви, представником позивача складено ряд адвокатських запитів та клопотань до суду про витребування доказів, а також представник позивача брав участь в судових засіданнях під час розгляду справи судом першої інстанції, який тривав майже рік з 23 січня 2024 року по 12 грудня 2024 року, що знайшло своє відображення у акті виконаних робіт (наданих послуг) від 17 грудня 2024 року.

Доводи апеляційної скарги, що тривалий судовий розгляд цієї справи незначної складності виник з огляду на позицію позивача, який подавав до суду клопотання про витребування судом конфіденційної інформації про відповідача, яка не була потрібна для правильного вирішення справи, спростовуються наявними в матеріалах справи довідками Дніпровського районного суду м. Києва про зняття з розгляду справи № 755/19288/23: 06 березня 2024 року - в зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті (а. с. 18 т. 2), 02 квітня 2024 року - в зв`язку з перебуванням головуючого судді в іншому судовому засіданні (а. с. 26 т. 2), 12 квітня 2024 року - в зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті (а. с. 33 т. 2), 05 червня 2024 року - у зв`язку із знеструмленням електромережі суду (а. с. 61 т. 2), 11 липня 2024 року - в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (а. с. 67 т. 2), 24 вересня 2024 року - в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (а. с. 80 т. 2), 02 грудня 2024 року - в зв`язку з перебуванням головуючого судді в іншому судовому засіданні (а. с. 95а т. 2), таким чином, тривалий розгляд даної справи пов`язаний з іншими об`єктивними обставинами, не пов`язаними з процесуальними діями сторони позивача.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, зводяться до переоцінки доказів та повторного викладення аргументів, кожному з яких було надано належної оцінки судом, і не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді : Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.