Справа № 752/2095/25
Провадження № 2/752/3812/25
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
21 квітня 2025 року головуючого судді: Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання: Нікітенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє Чіп Ярослав Миколайович до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних збитків у зв`язку зі простроченням виплат страхового відшкодування-
у січні 2025 року до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє Чіп Я.М. до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних збитків у зв`язку зі простроченням виплат страхового відшкодування.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.02.2024 року о 08 год. 44 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Toyota Highlander», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Дніпрі на перехресті вул. О. Кониського та вул. Бородинської, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та рухаючись по другорядній дорозі не надав переваги в русі та допустив зіткнення з автомобілем марки «Seat Ibiza», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача, що рухався по головній дорозі. У результаті ДТП пошкоджено транспортні засоби, завдано матеріальні збитки, водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2024 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення вказаної ДТП. На звернення ОСОБА_1 19.03.2024 року до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, страховик 10.04.2024 року здійснив виплату в розмірі 69 804,72 грн, що не відповідала дійсному розміру спричинених збитків, тому ОСОБА_1 звернувся до суду та рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2024 року в справі № 201/4415/24 стягнуто на його користь недоплачене страхове відшкодування в розмірі 48 978,53 грн. Вказане рішення суду було виконане ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 06.12.2024 року. Отже, за розрахунком представника позивача за період з 11.04.2024 року по 06.12.2024 року заборгованість складається з: 8 464,46 грн пені, 962,00 грн 3 % відсотків річних, і 4 466,58 грн інфляційних витрат.
Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та судові витрати у виді суми сплаченого судового збору в розмірі 970,00 грн і 7 000,00 грн витрат на правову допомогу.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 30.01.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу наданий строк для надання відзиву (а.с. 37-38).
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Відповідач відзиву на позов не подав, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не звертався. Про розгляд справи повідомлявся шляхом надсилання повістки до електронного кабінету, що відповідно до положень абз. 2 п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням відповідача.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 19.11.2024 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення в справі 201/4415/24, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Євроінс Україна», ОСОБА_3 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування в розмірі 48 978,53 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 7-19).
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. 5 ст. 82 ЦПК України).
Також судом встановлено, що 06.12.2024 року позивач отримав грошову суму в розмірі 48 978,53 грн на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпра від 19.11.2024 року в справі № 201/4415/24 (а.с. 20).
26.12.2024 року представник позивача звертався до ПрАТ «СК «Євроінс» із заявою про виплату пені та інфляційних збитків (а.с. 21-22).
Згідно пункту 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.
Відповідно за змістом ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Тобто вказана норма Закону встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування в повному обсязі не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не дає право страховику на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 09.06.2021 року в справі № 440/510/19).
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зі змісту Закону України «Про страхування» випливає, що договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.
За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.
З огляду на юридичну природу спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Отже, враховуючи прострочення відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс» виплати позивачу страхового відшкодування в повному обсязі, суд дійшов висновку про обґрунтованість визначених представником позивача позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені, інфляційних втрат і 3 % річних.
Поряд із цим, представник позивача просить стягнути вказані суми за період, починаючи з 11.04.2024 року по 06.12.2024 року, тобто, за переконанням представника позивача, період здійснення розрахунків має починатись з наступного дня з моменту отримання ОСОБА_1 частини виплаченого страхового відшкодування.
Однак, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування в повному обсязі не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, в зв`язку із чим, саме після спливу вказаного строку страхова компанія, вважається такою, що прострочила виплату страхового відшкодування (грошового зобов`язання), та зобов`язана, сплатити і штрафні санкції за весь час прострочення.
Судом з`ясовано, що з огляду на подану позивачем 19.03.2024 року ПрАТ «СК «Євроінс» заяву про виплату страхового відшкодування, у відповідача існував обов`язок сплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування в повному обсязі до 17.06.2024 року.
Таким чином, з ПрАТ «СК «Євроінс» на користь позивача підлягає стягненню пеня, 3% річних та інфляційні витрати, а саме: за період часу із 17.06.2024 року по 06.12.2024 року на суму заборгованості 48 978,53 грн - пеня у розмірі 6 019,27 грн, інфляційні збитки в сумі 2 900,49 грн і 3% річних у розмірі 694,53 грн.
Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За звернення до суду із цим позовом позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 970,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 08.01.2025 року (а.с. 33).
Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, то відповідно до ст. 141 ЦПК України сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача визначається пропорційно до задоволених позовних вимог і становить 671,24 грн.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 року в справі № 922/445/19.
Укладеним між Адвокатським об`єднанням «Радник» (підписано адвокатом Чіпом Я.М.) і ОСОБА_1 договором про надання правничої допомоги № 23/12/24-1 від 23.12.2024 року не передбачено конкретної суми гонорару за надання обумовленої цим договором правової допомоги (а.с. 25-26).
При цьому, наявний в матеріалах справи Додаток № 1 до вказаного договору (рахунок № 108/24 (детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару) від 23.12.2024 року), яким погоджено оплату адвокатського гонорару в розмірі 7 000,00 грн, що здійснюється клієнтом на рахунок Адвокатського об`єднання «Радник», підписано лише керуючим партнером Чіпом Я.М. (а.с. 27).
Отже, підтверджень того, що між ОСОБА_1 і Адвокатським об`єднанням «Радник» узгоджено загальну суму за надані послуги адвоката та вказана сума становить 7 000,00 грн немає.
Крім того, з квитанції від 23.12.2024 року вбачається, що оплата професійної правничої допомоги за договором № 23/12/24-1 здійснена самим Чіпом Я.М. (а.с. 28).
Суд вважає, що понесені витрати на правничу допомогу ОСОБА_1 та їх розмір не підтверджені належними і допустимими доказами, а тому правові підстави для їх стягнення за рахунок відповідача відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 76-81, 133, 137, 141, 259, 264-265, 268, 274-279, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,
позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє Чіп Ярослав Миколайович до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення пені та інфляційних збитків у зв`язку зі простроченням виплат страхового відшкодування, задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк