Справа № 2-7472/09
Провадження № 6/161/150/25
У Х В А Л А

29 липня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ассісто» про заміну стягувача у цивільній справі № 2/7472/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ассісто» звернулося до суду з вищевказаною заявою.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 2-7472 стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованість за кредитним договором № ВLаЖГА000644847. В подальшому Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист № 2-7472 від 22.12.2009 та відкрито виконавче провадження № 17234130.

16.04.2020 між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ассісто» укладено договір № 616802.1435 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відступило ТОВ «Ассісто» право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за кредитним договором № ВLаЖГА000644847.

Враховуючи наведене, просить суд замінити вибулого стягувача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» у виконавчому провадження по примусовому виконанню виконавчого листа у справі № 2-7472 на правонаступника - ТОВ «Ассісто», про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором № ВLаЖГА000644847.

Ухвалою судді від 12.06.2025 заяву ТОВ «Ассісто» прийнято до свого провадження.

Учасники в судове засідання не з`явилися.

Увідповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи подані на підтвердження обґрунтованості заявленої вимоги, установив таке.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 2-7472 стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованість за кредитним договором № ВLаЖГА000644847. В подальшому Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист № 2-7472 від 22.12.2009 та відкрито виконавче провадження № 17234130.

16.04.2020 між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ассісто» укладено договір № 616802.1435 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відступило ТОВ «Ассісто» право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за кредитним договором № ВLаЖГА000644847.

Таким чином, ТОВ «Ассісто»є новим стягувачем у правовідносинах, які виникли між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», як кредитором, та ОСОБА_1 як боржником.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13.

У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною 2 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 1 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

З наведених положень ст. 442 ЦПК України вбачається, що нею регламентовано порядок заміни сторони правонаступником на стадії виконання судового рішення.

Норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні», слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 260-261, 354, 442 ЦПК України, на підставі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ассісто» про заміну стягувача у цивільній справі № 2/7472/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Замінити вибулого стягувача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» у виконавчому провадження по примусовому виконанню виконавчого листа у справі № 2-7472 на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Ассісто», про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором № ВLаЖГА000644847.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта