РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря судового засідання Мазій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9808707 від 04.06.2024 року у сумі 13003, 10 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04.06.2024 між ТОВ «Макс Кредит», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №00-9808707, за умовами якого кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 5500,00 грн. строком на 360 календарних днів, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредитний договір підписано позичальником електронним підписом за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 54351, який введено відповідачкою 04.06.2024 о 18:12:48 год. у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи. 04.06.2024 Кредитодавець перерахував Позичальнику грошові кошти за Договором в сумі 5 500,00 грн на банківську картку.

У зв`язку із невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, позивач має заборгованість у розмірі 13 003, 10 грн.

17.12.2024 у між ТОВ «Макс Кредит», та ТОВ ФК «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, за яким до ТОВ ФК «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами. У подальшому, 02.04.2025 між ТОВ ФК «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 02/0425-У, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором.

З огляду на те, що відповідачка не виконує зобов`язання за кредитним договором і має прострочену заборгованість у розмірі 13 003, 10 грн., позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права, крім стягнення боргу просив також стягнути судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

У судове засідання відповідачка не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачці на адресу її місця реєстрації, проте повернулись до суду без вручення адресату, з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідачка не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 04.06.2024 між ТОВ «Макс Кредит», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір № 00-9808707, за умовами якого кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 5500,00 грн., а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредитний договір підписано позичальником електронним підписом за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 54351, який введено відповідачкою 04.06.2024 о 18:12:48 год. у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи. 04.06.2024 Кредитодавець перерахував Позичальнику грошові кошти за Договором в сумі 5500,00 грн. на банківську картку, що підтверджено у справі інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» та матеріалами витребуваної судом у АТ КБ «ПриватБанк» інформації про зарахування на картку відповідачки 04.06.2025 суми у розмірі 5500 грн.

Згідно копії Договору факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 року, фактор ТОВ ФК «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» прийняв, а клієнт ТОВ «Макс Кредит» відступив фактору право вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Також згідно копії Договору факторингу № 02/0425-У від 02.04.2025 року, ТОВ ФК «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги позивачу ТОВ «Юніт Капітал», у тому числі і за кредитним договором №00-9808707 від 04.06.2024 року щодо заборгованості ОСОБА_1 на загальну суму 13003, 10 грн., що підтверджується копією витягу з Реєстру боржників від 02.04.2025.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №00-9808707 від 04.06.2024 року, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 складає 13003,10 грн., з яких: 6050,00 грн - заборгованість за кредитом; 6953,10 грн - заборгованість за відсотками.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.

На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст.207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.

Відповідно до Алгоритму дій споживача в телекомунікаційній системі кредитодавця, з метою акцепту оферти та укладення електронного договору повідомляємо, що позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою, яка містить в собі всі істотні умови договору та додатково повідомляється СМС-повідомленням, на номер телефону, вказаний позичальником у заявці на кредит.

Із запропонованими умовами відповідачка ознайомилася та погодилася з ними.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідачка тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Судом не встановлено належного виконання умов кредитного договору відповідачкою та на спростування розміру заборгованості за кредитним договором належних доказів суду не надано.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, а отже заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також, від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката.

В матеріалах справи відсутнє клопотання відповідачки про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. та витрати за надану правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Юніт Капітал» (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4А, офіс 10, ) заборгованість за кредитним договором № 00-9808707 від 04.06.2024 року у розмірі 13003 (тринадцять тисяч три) гривень 10 копійок, а також судові витрати у відшкодування сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається позивачем до Волинського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив (Володимирським міським судом Волинської області), за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ігор ВІТЕР