ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 2-213/10

Провадження № 22-ц/820/934/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Плінської І.П.,

учасники справи: представник заявника адвокат Керницька О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2025 року (суддя Чевилюк З.А.) за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому листі,

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі у справі №2-213/10, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (стягувач), Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (первісний кредитор), товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп»,Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ..

Заява мотивована тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 травня 2010 року, стягнуто з ОСОБА_1 ( на той час ОСОБА_4 ) на користь ТОВ «Укрпромбанк» заборгованість по кредиту (за кредитним договором №8/КВМ-08) у сумі 758101 грн 90 коп. і судові витрати у сумі 1397 грн 23 коп., а всього759499 грн 13 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (на той час ОСОБА_4 ) та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Укрпромбанк» заборгованість по кредиту (за кредитним договором №16/КВМ-08-АПЗ) у сумі 164277 грн. 24 коп. і судові витрати у сумі 302 грн 77 коп., а всього 164 580 грн. 01 коп.

На підставі цього рішення 12 липня 2010 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області видав три виконавчі листи №2-213 (два виконавчі листи щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), один виконавчий лист щодо ОСОБА_3 .

Постановою державного виконавця від 21 жовтня 2010 року було відкрито виконавчі провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) 759499,13 грн; № НОМЕР_3 щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) 164580,01 грн; № НОМЕР_2 щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 , 164580,01 грн. Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області ухвалою від 29 вересня 2011 року замінив стягувача ТОВ «Укрпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» у вказаних виконавчих провадженнях.

31 серпня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укладено договір № 2302/К/3 про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 16/КВМ-08-АПЗ і № 08/КВМ-08.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2021 року замінено сторону виконавчих проваджень з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Укрпромбанк» заборгованості за кредитними договорами № 16/КВМ-08-АПЗ і № 08/КВМ-08 та поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2021 року виправлено описку у дублікаті виконавчого листа № 2-213/10 від 28 травня 2021 року.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22.11.2022 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 29.11.2023 року, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.04.2021 року в частині заміни сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником змінено, а в частині видачі дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання скасовано, і за вимогою про видачу дубліката виконавчого листа ухвалено нове рішення.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 відкритому на підставі виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.03.2010 року №2-213/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитом в сумі 164 277,24 грн. і судових витрат у сумі 302,77 грн., а всього 164580,01 грн., з ПАТ «Дельта Банк», на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Замінено стягувача у виконавчому листі Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.03.2010 року №2- 213/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитом у сумі 164 277,24 грн. і судових витрат в сумі 302,77 грн., а всього 164580,01 грн., з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Замінено стягувача у виконавчому листі Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.03.2010 року №2-213/10, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитом в сумі 758 101,90 грн. і судових витрат у сумі 1397,23 грн., а всього 759 499,13 грн., з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Заяву ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про видачу дубліката виконавчого листа залишено без задоволення.

30 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (далі - ТОВ «Деал Фінанс Груп») укладено договір №22/11/21/2 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 08/КВМ-08 від 30 січня 2008 року та № 16/КВМ-08-АПЗ від 12 березня 2008 року. Тоді ж ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» і ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали договір про відступлення прав вимоги (цесії) за іпотечним договором, який 30 листопада 2021 року був укладений між ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) і ТОВ «Укрпромбанк».

30 листопада 2021 року між ТОВ «Деал Фінанс Груп» і ОСОБА_2 укладено договір № 30/11/21-А про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 08/КВМ-08 від 30 січня 2008 року та № 16/КВМ-08-АПЗ від 12 березня 2008 року. Тоді ж ТОВ «Деал Фінанс Груп» і заявник уклали договір про відступлення прав вимоги (цесії) за іпотечним договором, який 30 листопада 2021 року був укладений між ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) і ТОВ «Укрпромбанк».

Оскільки заявник є правонаступником ТОВ «Деал Фінанс Груп» у правовідносинах з приводу стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами № 08/КВМ-08 від 30 січня 2008 року та № 16/КВМ-08-АПЗ від 12 березня 2008 року, то він повинен виступати стягувачем у виконавчому листі.

Виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо ОСОБА_4 ( ОСОБА_1 ) на підставі виконавчого листа № 2-213 виданого 19.03.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_4 в розмірі 759499,13 грн завершене у зв`язку із тим, що виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто, виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ повернуто стягувачу.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 просив суд замінити сторону стягувача з ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на ОСОБА_2 у виконавчому листі Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.03.2010 року №2-213/10 про стягнення з ОСОБА_1 (після зміни прізвища та імені - ОСОБА_4 ) заборгованості за кредитом в сумі 758101,90 грн. і судових витрат у сумі 1397,23 грн., а всього 759499,13 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2025 року заяву задоволено. Замінено стягувача з ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на його правонаступника ОСОБА_2 у виконавчому листі Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.03.2010 року №2-213/10 про стягнення з ОСОБА_1 (після зміни прізвища та імені - ОСОБА_4 ) заборгованості за кредитом в сумі 758101,90 грн. і судових витрат у сумі 1397,23 грн., а всього 759499,13 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що до ОСОБА_2 перейшли всі права та обов`язки попереднього стягувача за кредитними договорами № 16/КВМ-08-АПЗ і № 08/КВМ-08, внаслідок чого мають місце підстави для заміни стягувача у виконавчому листі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що із долучених до заяви про заміну сторони у виконавчому листі документів не вбачається те, що ТОВ «Деал Фінанс Груп» мало право на відступлення ОСОБА_2 права вимоги, оскільки матеріали справи не містяться доказів того, що на момент відступлення ТОВ «Деал Фінанс Груп» мало право на це, оскільки платіжних документів на перерахування коштів з ТОВ «Деал Фінанс Груп» на рахунок ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на виконання Договору №22/11/21/2 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 30.11.2021 р. не містить. Під час дослідження питання правонаступництва суд першої інстанції проігнорував дослідження по суті обставин правонаступництва та лише обмежився фразою щодо підписання сторонами акта приймання-передачі та відсутності претензій один до одного. Зазначає, що умови договорів про відступлення прав вимоги суперечать один одному, а тому, в обов`язковому порядку необхідно було дослідити оплатність договорів відступлення, що судом зроблено не було. Також апелянт наголошує, якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Проте, таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених законом про виконавче провадження. Зазначає, що стягувач пропустив строк пред`явлення до виконання, оскільки повторно не пред`явив його до виконання до 31.10.2020 року, що є підставою для відмови у заміні сторони у виконавчому листі.

Окрім цього, просить суд звернути увагу на те, що виконавчий лист повернуто стягувачу 31 жовтня 2017 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з встановленням Законом України від 3 червня 2014 року №13 04-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», однак у ОСОБА_4 наявна пенсія з 2009 року, а з моменту набрання законної сили рішенням суду, яким визнано зобов`язання, у державної виконавчої служби було право стягувати кошти з пенсії боржника, та це не було безумовною підставою для повернення виконавчого листа стягувачу. Проте, цю обставину суди не досліджували та не надавали їй правової оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать встановленим у справі обставинам, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін. Також, просив суд стягнуту із апелянтки на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 16000 грн.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Бринцева С.С. не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток Від представника Бринцевої С.С. надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з її зайнятістю у іншому процесі. Доказів щодо зайнятості представника в іншому процесі до заяви не додано.

Оскільки апелянтка та її представник адвокат Бринцева С.С. належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заявлені причини неявки в судове засідання, будучи апелянтом по справі що переглядається, колегією суддів вважаються не поважними, тому перешкод для розгляду справи відповідно до приписів частини 2 статті 372 ЦПК.України не вбачається.

Представник заявника адвокат Керницька О.В. в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити

Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 травня 2010 року, стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) на користь ТОВ «Укрпромбанк» заборгованість по кредиту (за кредитним договором №8/КВМ-08) у сумі 758101,90 грн. і судові витрати у сумі 1397,23 грн., а всього 759 499,13 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Укрпромбанк» заборгованість по кредиту (за кредитним договором №16/КВМ-08-АПЗ) у сумі 164 277,24 грн. і судові витрати у сумі 302,77 грн., а всього 164 580,01 грн.

На підставі цього рішення 12 липня 2010 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області видав три виконавчі листи №2-213 (два виконавчі листи щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), один виконавчий лист щодо ОСОБА_3 .

Постановою державного виконавця від 21 жовтня 2010 року відкрито виконавчі провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) 759 499,13 грн.; № НОМЕР_3 щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) 164 580,01 грн; № НОМЕР_2 щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 , 164 580,01 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2011 року замінено стягувача ТОВ «Укрпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» у вказаних виконавчих провадженнях.

31 серпня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укладено договір №2302/К/3 про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В., за умовами якого ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги до боржників за рядом кредитних договорів, у тому числі до ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_3 за кредитними договорами №16/КВМ-08-АПЗ і №08/КВМ-08.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.04.2021 року заяву ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» задоволено. Замінено сторону у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів Хмельницького міськрайонного суду у справі №2-213/10 про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Укрпромбанк» заборгованості за кредитними договорами №16/КВМ-08-АПЗ та №08/КВМ-08 з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22.11.2022 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 29.11.2023 року, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.04.2021 року в частині заміни сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником змінено, а в частині видачі дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання скасовано, і за вимогою про видачу дубліката виконавчого листа ухвалено нове рішення.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 відкритому на підставі виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.03.2010 року №2-213/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитом в сумі 164 277,24 грн. і судових витрат у сумі 302,77 грн., а всього 164580,01 грн., з ПАТ «Дельта Банк», на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Замінено стягувача у виконавчому листі Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.03.2010 року №2- 213/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитом у сумі 164 277,24 грн. і судових витрат в сумі 302,77 грн., а всього 164580,01 грн., з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Замінено стягувача у виконавчому листі Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.03.2010 року №2-213/10, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитом в сумі 758 101,90 грн. і судових витрат у сумі 1397,23 грн., а всього 759 499,13 грн., з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Заяву ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про видачу дубліката виконавчого листа залишено без задоволення.

30 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» було укладено договір №22/11/21/2 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за умовами якого ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право вимоги до ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_3 за кредитними договорами №16/КВМ-08-АПЗ та №08/КВМ-08.

Того ж дня, 30 листопада 2021 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» склали та підписали акт приймання-передачі прав вимоги згідно укладеного Договору №22/11/21/2 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Згідно з вказаним актом сторони підтвердили передачу прав вимоги за кредитними договорами №16/КВМ-08-АПЗ та №08/КВМ-08 та відсутність претензій один до одного.

30 листопада 2021 року між ТОВ «Деал Фінанс Груп» та ОСОБА_2 було укладено договір №30/11/21-А про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за умовами якого ОСОБА_2 набув права вимоги до ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_3 за кредитними договорами №16/КВМ-08-АПЗ та №08/КВМ-08.

За змістом пункту 1.3 договору № 30/11/21-А права грошової вимоги вважають відступленими цесіонарію в день підписання цього договору після отримання грошових коштів від нього.

Пунктом 3.1 договору № 30/11/21-А визначено, що за відступлення права вимоги за цим договором ОСОБА_2 сплачує ТОВ «Деал Фінанс Груп» грошові кошти в сумі 460 500 грн. шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок цедента.

Відповідно до пункту 8.1 договору № 30/11/21-А договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Згідно з платіжним дорученням № 74144992 від 30 листопада 2021 року на суму 460000 грн. та квитанцією до платіжної інструкції № 19 від 21 червня 2024 року на суму 500 грн. ОСОБА_2 сплатив ТОВ «Деал Фінанс Груп» грошові кошти за відступлене право вимоги за кредитними договорами.

Виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрите на підставі виконавчого листа № 2-213 виданого 19.03.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_4 в розмірі 759499,13 грн. завершене 31 жовтня 2017 року у зв`язку із тим, що виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ повернуто стягувачу.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) сформулювала висновок, згідно з яким заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

У справі, що переглядається, заявник просив суд замінити стягувача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на його правонаступника ОСОБА_2 у виконавчому листі Хмельницького міськрайонного суду від 19.03.2010 року №2-213/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в сумі 758101,90 грн. і судових витрат у сумі 1397,23 грн., а всього 759499,13 грн.

Як вбачається із наданих до заяви документів, 30 листопада 2021 року між ТОВ «Деал Фінанс Груп» та ОСОБА_2 було укладено договір №30/11/21-А про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за умовами якого ОСОБА_2 набув права вимоги до ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_3 за кредитними договорами №16/КВМ-08-АПЗ та №08/КВМ-08.

За змістом пункту 1.3 договору № 30/11/21-А права грошової вимоги вважають відступленими цесіонарію в день підписання цього договору після отримання грошових коштів від нього.

Пунктом 3.1 договору № 30/11/21-А визначено, що за відступлення права вимоги за цим договором ОСОБА_2 сплачує ТОВ «Деал Фінанс Груп» грошові кошти в сумі 460 500 грн. шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок цедента.

Відповідно до пункту 8.1 договору № 30/11/21-А договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Згідно з платіжним дорученням № 74144992 від 30 листопада 2021 року на суму 460000 грн. та квитанцією до платіжної інструкції № 19 від 21 червня 2024 року на суму 500 грн. ОСОБА_2 сплатив ТОВ «Деал Фінанс Груп» грошові кошти за відступлене право вимоги за кредитними договорами.

Виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2010 року №2-213 щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) 759499 грн 13 коп. (виконавче провадження №23378805) повернутий стягувачу 31 жовтня 2017 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону «про виконавче провадження ( далі Закон №1404-VІІІ) у зв`язку з встановленням Законом України від 3 червня 2014 року №1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі Закон №1304-VII) заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, що виключає можливість виконання відповідного рішення. З часу втрати чинності цим законом (23 вересня 2021 року) трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання на час звернення заявника з зазначеною заявою, не сплив (ч. 5 ст. 12 Закону №1404-VІІІ..

Крім того, згідно п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

З 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу на території України діє воєнний стан, а тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те що ОСОБА_2 є правонаступником ТОВ «ФК Інвестохілс Венста» у матеріальних відносинах, у зв`язку з чим мають місце підстави для залучення його як нового стягувача у виконавчому листі щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) заборгованості у розмірі 759499 грн. 13 коп.

Аргументи представника апелянтки про те, що судом не встановлено обставини оплатності відступлення права вимоги за цим договором, а отже чи набуло ТОВ «Деал Фінанс Груп» права вимоги та чи могло їх відступати в подальшому ОСОБА_2 - спростовуються матеріалами справи. Зокрема, згідно з платіжним дорученням № 74144992 від 30 листопада 2021 року та квитанцією до платіжної інструкції № 19 від 21 червня 2024 року 460 500 грн. сплатив ТОВ «Деал Фінанс Груп» грошові кошти в сумі 460 500 грн за відступлене право вимоги за кредитними договорами.

Крім того, в контексті указаних доводів, а також посилання апелянта на те, що у результаті послідовного укладення договорів відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, - колегія суддів звертає увагу на наступне.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010, провадження№ 14-308цс18).

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 зазначено, що, вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74-79, 86 ГПК України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 0809/5034/2012 (провадження № 61-16862св23).

З огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, від яких не відступила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2023 рокуу справі № 206/4841/20, договір відступлення прав вимоги (цесія) від 30 листопада 2021 року є оспорюваним правочином, тобто правочином, недійсність якого прямо не встановлена законом, але одна з його сторін або інша зацікавлена особа можуть оспорити цей правочин з підстав, передбачених законом.

Разом із тим відомостей про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 30 листопада 2021 року між ТОВ «Деал Фінанс Груп» і ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до правого висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21), відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації.

Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2010 року № 19 відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ТОВ «Укрпромбанк», який є первісним кредитором за кредитними договорами № 16/КВМ-08-АПЗ і № 08/КВМ-08.

Оскільки на момент відступлення права вимоги на користь заявника первісний кредитор позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації, набуття заявником права вимоги за кредитними договорами не суперечить вимогам законодавства України.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо заміни сторони у виконавчому листі, стосуються більше дій державного виконавця щодо примусового виконання рішення суду, які апелянтом не оскаржувалися.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а отже є необґрунтованими. Наведені апелянтом доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі апелянтка.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Бринцева С.С., слід залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від області від 27 лютого 2025 року залишити без змін.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5 статті 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені чи мають бути понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 зробила висновок про те, що: «витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини друга статті 137 ЦПК України) При прийнятті рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу слід керуватися такими критеріями: дійсність витрат, необхідність витрат, розумність розміру витрат, співмірність витрат».

Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.

Під час розгляду питання щодо заміни сторони у виконавчому листі ОСОБА_2 надав суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2025 року, в якому зробив заяву про наявність витрат на правничу допомогу у розмірі 16000 грн.

До заяви додано:

- договір про надання правової допомоги від 22 травня 2024 року №АО-39, укладений між АО «Юридична компанія «Керницька та партнери» та ОСОБА_2 ;

- додаток № 5 від 04 квітня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 22 травня 2024 року № АО-39;

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29 травня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 22 травня 2024 року № АО-39.

Ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_2 у Хмельницькому апеляційному суді Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Керницька та партнери» подано із клопотанням про залучення представника у справу.

Відповідно до пункту 1 додатку № 5 від 04 квітня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 22 травня 2024 року № АО-39 вартість 1 години роботи адвокатського об`єднання відповідно до пункту 3.2 договору встановлено в розмірі 4000 грн. за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції та надання іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, в суді апеляційної інстанції, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, підготовку процесуальних документів та заяв по суті справи.

Згідно з пунктом 1 акта приймання-передачі виконаних робіт від 29 травня 2025 року загальна вартість наданих послуг адвокатом за погодинною оплатою складає 16 000 грн. (4 год ? 4000 грн.).

Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським об`єднанням та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги клієнту, включає в себе:

- ознайомлення із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2025 року за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому листі;

- підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2025 року за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому листі.

Представник ОСОБА_2 адвокат Керницька О.В. брала участь у розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене, за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначений у відзиві на апеляційну скаргу розмір витрат на професійну правничу допомогу доведений, документально обґрунтований, і з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції в розмірі 16000 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 16000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 липня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк