Ухвала

Іменем України

30 липня 2025 року

м. Київ

справа № 712/4087/25

провадження № 61-9634ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року у складі судді: Петренка О. В., та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 24 липня 2025 року в складі колегії суддів: Новікова О. М., Василенко Л. І., Карпенко О. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Переможець-32» та Черкаської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління ДСНС України у Черкаській області та Головне управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, про порушення прав споживача на отримання постачання теплової енергії в рівних умовах з іншими споживачами,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР, ОСББ «Переможець-32», Черкаської міської ради, Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, третя особа: Головне управління ДСНС України у Черкаській області, про порушення прав споживача на отримання постачання теплової енергії в рівних умовах з іншими споживачами.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовче засідання

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року:

позовну заяву ОСОБА_1 до КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР, ОСББ «Переможець-32», Черкаської міської ради, Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, третя особа: Головне управління ДСНС України у Черкаській області, про порушення прав споживача на отримання постачання теплової енергії в рівних умовах з іншими споживачами, залишено без руху;

встановлено позивачу ОСОБА_1 п`ятиденний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви шляхом надання суду доказів сплати судового збору в сумі 9 209,18 грн (квитанції, платіжної інструкції тощо) або належним чином завірені документи, що надають право позивачу бути звільненим від сплати судового збору, перелік яких викладений у частині першій статті 5 Закону України «Про судовий збір»;

попереджено позивача ОСОБА_1 про наслідки недотримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, що передбачені частині тринадцятій статті 187 ЦПК України: якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24 липня 2025 року:

відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року, якою залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР, ОСББ «Переможець-32», Черкаської міської ради, Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, третя особа: Головне управління ДСНС України у Черкаській області, про порушення прав споживача на отримання постачання теплової енергії в рівних умовах з іншими споживачами.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:

ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 залишено без руху вказану вище позовну заяву ОСОБА_1 , вказано п`ятиденний строк для усунення недоліків, з дня отримання копії ухвали суду. На вказану ухвалу судді, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, якою порушено питання про її скасування та направлення справи для продовження розгляду;

вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача у справі, апеляційний суд врахував, що статтею 353 ЦПК України визначено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Вказаною нормою процесуального права не передбачено можливість оскарження ухвали про залишення позовної заяви без руху, про що порушує питання скаржник. Пунктом 1 частини 1 статті 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню. Тому апеляційний суд вважав за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки її не може бути оскаржено до апеляційного суду відповідно до норм цивільно-процесуального кодексу України.

25 липня 2025 року ОСОБА_1 через Електронний суд подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 24 липня 2025 року, в якій, посилаючись порушення судом норм процесуального права, просить:

скасувати оскаржені судові рішення;

ухвалити нове рішення про направлення справи для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року, яка постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, вважаю підлягає скасуванню та ухвалення нового рішення для направлення справи продовження розгляду. Мотивація суду першої інстанції викладена на підставі - висновку щодо застосування положень статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у взаємозв`язку із положеннями статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» викладений у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 30 листопада 2023 року в справі №401/983/23 (провадження №61-12953св23). Застосування таких висновків судом першої інстанції є неприйнятними, позивач у справі №401/983/23 є власником квартири і викладає позовні вимоги провести перерахунок ОСББ, отже вказана справа не має тотожності зі справою №712/4087/25, постільки ОСОБА_1 є споживачем у надавача послуг КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради за укладеним індивідуальним договором, і предмет спору не містить про проведення перерахунків в ОСББ.

ухвала Черкаського апеляційного суду від 24 липня 2025 року ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, та підлягає скасуванню і направленню справи для розгляду апеляційної інстанції чи до суду першої інстанції. Судом апеляційної інстанції не застосовано норму закону якою передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: визначення розміру судових витрат - пунктом 13 частини 1 ст. 353 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження в частині ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року належить відмовити з таких мотивів.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Системне тлумачення частини другої статті 17, частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Аналіз матеріалів касаційної скарги та доданих матеріалів, судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень свідчить, що ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року в апеляційному порядку не переглядалась, а отже не підлягає касаційному оскарженню відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України. Тому у відкритті касаційного провадження на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року належить відмовити.

У відкритті касаційного провадження в частині ухвали Черкаського апеляційного суду від 24 липня 2025 року слід відмовити з таких мотивів.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення. Заперечення учасників процесу щодо наявності підстав для залишення заяви без розгляду мають розглядатися судом при оскарженні рішення, ухваленого по суті спору. У зв`язку із цим право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, в аспекті апеляційного оскарження ухвали про відмову у залишенні заяви без розгляду, підлягає обмеженню, яке застосовується з легітимною метою та зберігає пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі № 757/47946/19-ц (провадження № 14-37цс23) зазначено, що:

«67. З урахуванням основних засад судочинства та необхідності забезпечення права на апеляційний перегляд справи будь-яка ухвала суду першої інстанції підлягає апеляційному оскарженню або самостійно, або разом із рішенням суду по суті спору.

68. Перелік ухвал, на які апеляційна скарга може бути подана окремо від рішення суду, наведений у частині першій статті 353 ЦПК України. Цей перелік не є вичерпним: ухвала, зазначена в частині першій статті 353 ЦПК України, безумовно може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду; за відсутності ухвали в цьому переліку встановленню та оцінці судом підлягає те, чи перешкоджає ця ухвала подальшому провадженню в справі та/або чи може вона бути оскаржена разом із рішенням суду (тобто чи є в особи, яка подає апеляційну скаргу, можливість поновити свої процесуальні права в інший спосіб)».

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат (пункт 13 частини першої статті 353 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню (пункт 1 частини першої статті 358 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 607/23244/21 (провадження № 14-116цс22) зроблено висновок, що

«у справі № 638/17815/17-ц касаційний суд вважав, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху в частині розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору підлягає касаційному оскарженню; у справах № 583/2674/18 та № 160/6742/20 касаційний суд вважав, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху щодо розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає касаційному оскарженню окремо від рішення суду.

Так як висновки Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду викладені у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 638/17815/17-ц (провадження № 61-10702св18) щодо застосування пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України про можливість оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, в частині розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору, суперечать наведеним вище висновкам про неможливість оскарження такої ухвали суду, то Велика Палата Верховного Суду вважає, що від них слід відступити та сформулювати наступний висновок.

А саме, застосовуючи пункт 10 частини першої статті 294 КАС України, який за змістом є тотожним пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України щодо можливості апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви (заяви) без руху в частині визначення розміру судових витрат окремо від рішення суду, Велика Палата Верховного Суду наголошує, що апеляційному оскарженню лише разом з рішенням суду підлягає ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, якщо суд першої інстанції у цій ухвалі встановлює розмір судового збору, який позивач (заявник) має сплатити при зверненні до суду, або порядок його обчислення, однак особа не погоджується або з таким розміром, або з порядком його обчислення. Такі ухвали суду першої інстанції не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. Також не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. В такому випадку заявник може реалізувати своє право на апеляційне оскарження такого судового рішення шляхом включення заперечень на нього до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України (у випадку постановлення такого рішення місцевим судом)».

За таких обставин апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 24 липня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Переможець-32» та Черкаської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління ДСНС України у Черкаській області та Головне управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, про порушення прав споживача на отримання постачання теплової енергії в рівних умовах з іншими споживачами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков