Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/552/25
Провадження № 2/670/341/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 липня 2025 року селище Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Голуб О.Є., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту заповіту,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2025 до суду надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Солов`я Олександра Васильовича про тлумачення змісту заповіту, у якій представник позивача просить розтлумачити заповіт, складений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що посвідчений секретарем Дашковецької сільської ради.

Разом з позовною заявою представник позивача заявляє клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даної позовної заяви до суду, мотивуючи дане клопотання тим, що дохід позивача за 2024 рік склав 8000,00 тисяч гривень. На підтвердження майнового стану позивача до клопотання додає відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу та військового збору станом на 22.05.2025, відповідно до яких сума доходу ОСОБА_1 за 2024 рік складає 8000,00 грн.

Також до клопотання долучена довідка Пенсійного фонду України форми ОК-5 щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу, на підтвердження відсутності відомостей щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування на ім`я ОСОБА_1 за 2024 рік.

З врахуванням поданого представник позивача звертає увагу, що розмір судового збору, який має сплатити ОСОБА_1 , становить 1211,20 грн, що перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за 2024 рік та складає 15,14 % річного доходу позивача, таким чином, на думку представника, наявні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2025 для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Голуба О.Є.

Ознайомившись з позовною заявою та поданим клопотанням, суддя дійшов такого висновку.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та впливає на можливість порушення судом провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 року з 01 січня встановлений у розмірі 3028,00 грн.

За таких обставин, позивач за подання даного позову повинен сплатити судовий збір в розмірі 3028,00х0,4=1211,20 грн.

Так, відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Також згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» при визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Закон України «Про судовий збір» визначає обов`язок особи, яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року по справі №906/308/20 з покликанням на практику Європейського суду з прав людини виснувала, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансового положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави в цивільних спорах, і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження в цивільних справах.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану.

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан.

Як убачається із положень ст.8 Закону «Про судовий збір», звільнення, відстрочення або розстрочення, зменшення сплати судового збору на певний строк на підставах, визначених ч. 1 ст. 8 Закону є правом, а не обов`язком суду. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17 травня 2018 року у справі № 904/9117/17, яка у силу положень ч.4 ст.263 ЦПК України при застосуванні норм права.

Особа, якою заявлено клопотання, зокрема про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Безпідставне зменшення чи звільнення від сплати судового збору є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом (позиція Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 686/11087/20).

На підтвердження незадовільного майнового стану можуть бути надані наступні докази: довідка про доходи; довідка про склад сім`ї; довідка про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї; банківські документи про відсутність коштів на рахунку; довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Представником позивача надано суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела нарахованого доходу за попередній (2024) календарний рік, та довідку ОК-5 щодо відсутності сплати страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування на ім`я ОСОБА_1 . З наданих доказів вбачається, що сума судового збору 1 211,20 грн перевищує 5 % розміру річного доходу позивача (5% / 8000,00 грн = 400 грн).

Проте, це єдині докази, якими представник позивача обґрунтовує майновий стан позивача, а відтак неможливість сплати судового збору.

У той же час, суд звертає увагу, що представником позивача не надано до суду доказів про майновий стан позивача в цілому, зокрема, за наявності, довідку про перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї; банківських документів про відсутність коштів на рахунку; довідку податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків позивача; довідку з реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність чи відсутність у позивача рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану.

Однак з огляду на надані представником позивача докази на підтвердження майнового стану позивача, а також довідки про взяття на облік позивача, як внутрішньо переміщеної особи та отримання доходу, що складається лише з соціальних виплат, суддя вважає за можливе частково задовольнити клопотання про звільнення від сплати судового збору шляхом зменшення позивачу розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання позовної заяви до 400,00 грн, тобто у розмірі, який не перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік (5 відсотків доходу заявника за 2024 рік).

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання даної позовної заяви у розмірі 400,00 грн та надати суду підтвердження сплати судового збору.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору:

Отримувач коштів ГУК у Хмел.обл/Віньковец.стг/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775

Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0022753

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Віньковецький районний суд Хмельницької області (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Беручи до уваги наведене вище, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту заповіту слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту заповіту залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Строк усунення недоліків обчислювати з дня отримання позивачем/представником позивача ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у строк встановлений судом позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.Є. Голуб