Справа № 485/725/25
Провадження №2/485/352/25
РІШЕННЯ

іменем України

30 липня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючий - суддя Соловйов О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

за участю представника позивача - адвоката Одноор В.М. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Одноор Вікторія Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про припинення стягнення аліментів та скасування заборгованості по аліментам,

встановив:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Одноор В.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про припинення стягнення аліментів та скасування заборгованості по аліментам.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі судового наказу від 26 грудня 2017 року виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області 27 лютого 2018 року, з позивача підлягають стягненню на користь відповідачки аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 (одної другої) частини заробітку (доходу) платника аліментів, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Судовий наказ перебуває на виконанні Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за відкритим виконавчим провадженням № 55995210 від 16 березня 2018 року. ІНФОРМАЦІЯ_4 дитина ОСОБА_7 досягла повноліття та аліменти на неї перестали стягуватися. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 12 листопада 2024 року задоволено позов ОСОБА_8 про визнання батьківства, ОСОБА_8 визнано батьком дитини ОСОБА_6 та зобов`язано Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_6 , змінивши в графі "батько" - " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_8 ", у графі "прізвище" - " ОСОБА_9 " на " ОСОБА_10 ", у графі "по батькові" - " ОСОБА_11 " на " ОСОБА_12 ". Враховуючи те, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_6 та відомості про нього як батька виключені з актового запису про народження дитини, він втратив обов"язок з утримання малолітньої дитини, батьком якої він не є.

На підставі викладеного, позивач просить припинити нарахування та стягнення з нього аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 (з 22 лютого 2025 року ОСОБА_13 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , за судовим наказом Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2017 року, провадження № 2-н/477/242/17, виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області по справі № 477/2532/17 27 лютого 2018 року, та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання дитини ОСОБА_6 (з 22 лютого 2025 року ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вказаним судовим наказом, яка станом на 01 квітня 2025 року становить 23077,00 грн, та стягнути з відповідачки судові витрати, пов"язані з розглядом вказаної справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Трофименко А.О. просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі покликаючись на те, що він звертався до суду з клопотанням про зупинення провадження по справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки відповідачка на теперішній час проходить службу у ЗСУ, у задоволенні якого судом було відмовлено. Зазначив, що пункт 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачає обов"язок суду зупинити провадження у справі в разі перебування сторони у складі ЗСУ або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО, та вказана норма є імперативною.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Одноор В.М. позов підтримала, просила про його задоволення з підстав викладених у позовній заяві. Зазначила, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду після ухвалення судового рішення у встановленому законом порядку.

Представник відповідача - адвокат Трофименко А.О. згідно поданої письмової заяви просив розгляд справи проводитини за відсутності відповідача та її представника, позовні вимоги не визнають.

Третя особа Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не прибувши в судове засдіання про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до судового наказу № 477/2532/17 (провадження № 2-н/477/242/17) від 26 грудня 2017 року, виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області 27 лютого 2018 року, з позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь відповідачки аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 (одної другої) частини заробітку (доходу) платника аліментів, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 6).

Вище зазначений судовий наказ перебуває на виконанні Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за відкритим виконавчим провадженням № 55995210 від 16 березня 2018 року, що підтверджується інформацією про виконавче провадження від 31 березня 2025 року (а.с. 8-11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 дитина ОСОБА_7 досягла повноліття та аліменти на неї перестали стягуватися.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2024 року у справі № 487/6255/24 (провадження № 2/487/2491/24) задоволено позов ОСОБА_8 заявленого до позивача у даній справі ОСОБА_1 про визнання батьківства. Визнано ОСОБА_8 батьком дитини ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зобов`язано Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_6 , змінивши в графі "батько" - " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_8 ", у графі "прізвище" - " ОСОБА_9 " на " ОСОБА_10 ", у графі "по батькові" - " ОСОБА_11 " на " ОСОБА_12 ". Рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 12 листопада 2024 року набрало законної сили 13 грудня 2024 року (а.с. 12-14).

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 29 січня 2025 року по справі № 487/6255/24 виправлено описку, допущену в рішенні суду від 11 грудня 2024 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про визнання батьківства. Ухвалено вважати правильним по тексту судового рішення актовий запис про народження дитини ОСОБА_6 № 97, замість неправильно вказаного - №7. Ухвала Заводського районного суду м.Миколаєва від 29 січня 2025 року набрала законної сили 14 лютого 2025 року (а.с. 15).

На адвокатський запит представника позивача ОСОБА_14 , Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав письмове повідомлення від 01 березня 2025 року №177/23.4-31 про те, що відповідно до рішення про визнання батьківства № 487/6255/24 від 12 листопада 2024 року Заводського районного суду м. Миколаєва та ухвали про виправлення описки у судовому рішенні від 29 січня 2025 року, до актового запису про народження № 97 від 16 липня 2015 року на ОСОБА_6 , 22 лютого 2025 року внесено зміни відповідно до зобов`язань зазначених в резолютивній частині рішення про визнання батьківства, а також виключено ОСОБА_1 із запису батько (а.с. 16).

Згідно із частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступних норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України (далі - СК України), передбачено, що одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання.

Положеннями розділу ІІІ СК України визначено права та обов`язки матері, батька і дитини. Згідно з цими положеннями факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, які передбачені вказаним вище розділом ІІІ СК України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Частиною 2 статті 136 СК України встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Зі змісту ст. 80 СК України слідує, що зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають саме батьки.

У відповідності до приписів ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за судовим наказом чи рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає лише з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. В особи, яка не визнана батьком дитини, такого обов`язку не виникає.

Згідно з ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

За правилами ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Положеннями ч. 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів, на те, що судовим рішенням виключено з актового запису про народження дитини відомості про нього як батька дитини.

Так, за правилами ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини.

Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитину, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки.

Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що є підставою для звільнення його від сплати аліментів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №511/219/18, відповідно до якої виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько, а також в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20, відповідно до якої виключення запису про батьківство є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини.

Відповідно до розрахунків заборгованості по несплаті аліментів, наданих листом головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 14 квітня 2025 року № 42632, загальна заборгованість станом на 01 квітня 2025 року за судовим наказом №2-н/477/242/17 становить 52 218,48 грн, з яких: заборгованість станом на 01 червня 2024 року складає 18193,48 грн (строк, під час якого аліменти нараховувалися до стягнення на трьох дітей); заборгованість за період червень 2024 року - березень 2025 року складає 34025,00 грн (строк, під час якого аліменти нараховувалися до стягнення на двох дітей).

Таким чином, розмір заборгованості на одну дитину станом на 01 червня 2024 року складає 6054,50 грн (18193,48 грн : 3 = 6064,50 грн) та станом на 01 квітня 2025 року розмір заборгованості становить 17012,50 грн (34035,00 грн : 2 = 17012,50 грн), а всього 23077,00 грн як аліменти на дитину ОСОБА_6 (з 22 лютого 2025 року ОСОБА_13 ), які підлягають звільненню від сплати.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів та скасування заборгованості по аліментам є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між стронами суд враховує наступне.

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1937,92 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 24).

У зв"язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі 1937,92 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать й витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

У відповідності до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідну заяву про надання доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, стороною позивача заявлено в поданій позовній заяві. Орієнтовний розрахунок судових витрат на правничу допомогу позивачем зазначено 6000,00 грн.

Положеннями ст. 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Оскільки стороною позивача до закінчення судових дебатів не подано доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, представником позивача до закінчення судових дебатів у справі заявлено відповідне клопотання відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд позбавлений можливості вирішувати питання про стягнення чи відмову у такому стягненні з відповідача понесених витрат на правову допомогу при постановленні рішення.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Одноор Вікторія Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про припинення стягнення аліментів та скасування заборгованості по аліментам - задовольнити.

Припинити нарахування та стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 (з 22 лютого 2025 року ОСОБА_13 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , за судовим наказом Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2017 року по справі № 477/2532/17, провадження № 2-н/477/242/17, виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області 27 лютого 2018 року.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , від сплати заборгованості за аліментами на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 (з 22 лютого 2025 року ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються за судовим наказом Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2017 року по справі № 477/2532/17, провадження № 2-н/477/242/17, виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області 27 лютого 2018 року, яка станом на 01 квітня 2025 року становить 23077,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1937,92 грн (одна тисяча дев"ятсот тридцять сім грн 92 к.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 30 липня 2025 року.

Суддя О. В. Соловйов