Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 570/6571/23
Провадження № 22-з/4815/57/25
Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гольонко Маргарити Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності,
У грудні 2023 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2024 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2025 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.
Вважаючи ухвалу незаконною і необґрунтованою, ОСОБА_2 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просила судове рішення скасувати та закрити провадження у справі.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 27 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2025 року без змін.
02 червня 2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Гольонко М.М. через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 гривень витрат на професійну правову допомогу.
Мотивуючи заяву, зазначала про те, що її довірителем було понесено 5 000 гривень витрат на правничу допомогу, які пов`язані з здійсненням представництва в розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу суду першої інстанції та які підтвердженні належними і достатніми для їхнього відшкодування доказами. У відзиві на апеляційну скаргу зазначався попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових в такому ж розмірі. Також було зазначено, що докази, які підтверджують понесення витрат на правову допомогу, будуть долучені та подані разом із заявою про відшкодування витрат на правову допомогу за результатами розгляду апеляційної скарги.
У поданому запереченні представник ОСОБА_2 адвокат Терлецький О.М. просив відмовити в стягненні судових витрат. Зважав на те, що адвокат Гольонко М.М. не виконала вимог ч.1 ст. 246 ЦПК України, оскільки не обґрунтувала поважності причин неподання доказів, які підтверджують розмір понесених судових витрат до закінчення судових дебатів.
Заява підлягає до задоволення.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Ухвалення додаткового судового рішення здійснюється в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви і якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.
19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
На підтвердження факту понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 5 000 гривень були надані такі докази: договір про надання правової допомоги від 04 вересня 2023 року, яким обумовлено здійснення відповідного представництва; додаткова угода № 3 від 01 травня 2025 року до договору про надання правової допомоги; акт про надання правової допомоги від 27 травня 2025 року, який складено в порядку виконання додаткової угоди; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2241 та ордер про надання правничої допомоги серії ВК № 1168897 від 17 квітня 2025 року.
Отже, оскільки заявником підтверджено обсяги наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості, а іншою стороною до суду апеляційного суду не надано доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, тому заявлені витрати підлягають відшкодуванню.
Відмова ж у стягненні цих витрат лише на тій підставі, що не було наведено обґрунтування поважності подання доказів їх понесення після ухвалення постанови апеляційним судом, матиме надмірно формальний характер. Це зумовлено тим, що заявником дотримано решти вимог процесуального законодавства, а його дії не викликають сумнівів у недобросовісності.
Тим паче, відмова з цієї підстави входить до дискреційних повноважень суду, а мотиви обрати такий процесуальний варіант є відсутніми.
З огляду на наведене і керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гольонко Маргарити Миколаївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правову допомогу.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Головуючий: С.В. Хилевич
Судді: С.В. Боймиструк
С.С. Шимків