Провадження № 2/752/2246/25
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
30 червня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Плахотнюк К.Г., за участі секретаря судового засідання Солодовник Я.С., у місті Києві в приміщенні суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
21 серпня 2024 року адвокат Сулик Р.А., від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..
В обгрунтування заявлених позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сулик Р.А. послався на те, що шлюб сторін у справі було зареєстровано 22.10.2022 року. Від шлюбу подружжя має спільну малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На час звернення до суду з позовом подружжя ОСОБА_4 проживає окремо, спільного господарства не ведуть, протягом останніх років сімейне життя значно погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Наміри позивача та відповідачки примиритися, не призвели до збереження сім`ї Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, примирення між ними неможливе, наполягає на розірванні шлюбу.
Представник позивача повідомив суд про відсутність у сторін спору про місце проживання дитини.
Провадження у справі відкрито 11 вересня 2024 року з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 30.01.2025 року подружжю ОСОБА_4 судом було надано строк для примирення протягом шести місяців.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Позивач просив розглянути справу за її відсутності, повідомив суд, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, судові повістки про виклики у судові засідання не отримала, їх повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, ухвалити заочне рішення у порядку , передбаченому правилами ст. 280 ЦПК України.
Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично припинила своє існування, сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально.
Варто зауважити, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2025 року надано строк для примирення сторін. Разом з тим, станом на день ухвалення рішення про розірвання шлюбу доказів примирення подружжя до суду не надано, позивач і надалі наполягає на розірванні шлюбу.
При цьому, позов про розірвання шлюбу був поданий у серпні 2024 року. З часу подання позивачем позову та до ухвалення рішення минуло десять місяців. Водночас, об`єктивних доказів можливості примирення між сторонами до суду не надано і судом таких не встановлено.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем
Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам.
Відповідно до правил ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення.
З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовом не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки відповідно до правил статті 141 ЦПК України, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, не просив суд про відшкодування судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104,110,112 СК України, ст.ст. 4,6,23,27,76,141,259,263 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зареєстрований 27 липня 2001 року Голосіївським відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис 597 - розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк