КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» - адвоката Синюка Станіслава Леонідовича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення понесених витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку суброгації, за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» - адвоката Синюка Станіслава Леонідовича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року в складі судді Волошина В. О.,

встановив:

У листопаді 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Граве Україна» (далі - ПрАТ «СК «Граве Україна») звернулось до суду з позовом ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Граве Україна» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 3 447,11 грн, а також відшкодувати витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн та 3000 грн судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Граве Україна» завдану шкоду в поряду суброгації в розмірі 3 447,11 грн; судовий збір у розмірі 3 028 грн. В решті судових витрат відмовлено.

25.02.2025 представник ПрАТ «СК «Граве Україна» - адвокат Синюк С. Л. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути на користь позивача з відповідача судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3 000 грн.

Вказана заява мотивована тим, що в заочному рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року не було вирішено питання судових витрат в сумі 3 000 грн, пов`язаних з оплатою професій ної правничої допомоги.

З урахуванням того, що справа розглядалась без проведення судових засідань, ПрАТ «СК «Граве Україна» не було обізнане про дату винесення рішення 24.02.2025 і не мало змоги подати докази з оплати правничої допомоги до винесення рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року заяву представника ПрАТ «СК «Граве Україна» - адвоката Синюка С. Л. про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення понесених витрат на правничу допомогу залишено без розгляду.

Суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не було заявлено про намір подати відповідні докази, які підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу в суді та оплату послуг за професійну правничу допомогу, та не подано відповідної заяви до закінчення судового розгляду у справі, як це передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України та ст. 246 ЦПК України, що у відповідності до абз. 3 ч. 8 ст.141 ЦПК України є підставою для залишення такої заяви без розгляду.

30.05.2025 представник ПрАТ «СК «Граве Україна» - адвокат Синюк С. Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вирішити питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що в позовній заяві було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, до винесення рішення позивач не мав можливості подати докази з оплати правничої допомоги, а тому керуючись ст. 141 ЦПК України такі докази подавались потягом 5 днів після ухвалення судового рішення.

Як вбачається зі змісту заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року, питання щодо розподілу витрат н а професійну правничу допомогу не вирішувалось, чого не врахував суд першої інстанції та помилково залишив заяву повивача про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

До того ж, ст. 270 ЦПК України надає суду право лише відмовити у прийнятті додаткового рішення, а не залишати заяву про прийняття додаткового рішення без розгляду.

Позивач вважає,що порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Правом на надання відзиву відповідач не скористався.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 264 ЦПК України визначені питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення, в тому числі - як розподілити між сторонами судові витрати (пункт 6 частина 1 цієї статті).

Відповідно до положень статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

За правилом ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17, від 13 грудня 2018 року у справі №816/2096/17.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. (ч. 1 ст. 126 ЦПК України)

З аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі та обов`язку суду в будь-якому випадку задовольнити заяву про їх відшкодування.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі №520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 Об`єднана палата Верховний Суд вказала, що, за загальним правилом, усі докази понесених судових витрат мають бути надані сторонами до закінчення розгляду справи. Однак, у випадку, якщо сторона з певних причин не може надати такі документи, ця сторона повинна зробити відповідну заяву до закінчення розгляду справи і надати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового судового рішення в цій частині. Зазначення ж у прохальній частині касаційної скарги узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами касаційного розгляду не може розцінюватися як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення.

Верховний Суд у постанові від 29 травня 2024 року у справі №676/2951/21, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасне подання доказів понесення додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах:

право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, керуючись положеннями статей 124, 129 ГПК України (аналогічні положення закріплені й у статтях 134, 141 ЦПК України), кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі №910/16803/19);

процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (пункт 3.6 постанови Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі № 921/221/21, пункт 20 постанови від 31 травня 2022 у справі № 917/304/21);

правила подання до закінчення судових дебатів у справі доказів на підтвердження понесених сторонами судових витрат встановлюються у випадку, коли справа слухається у відкритому судовому засіданні. В іншому випадку, коли справа призначається до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін для вирішення судом питання розподілу судових витрат у справі достатнім буде зазначити про ці докази у прохальній частині позовної заяви або ж надати їх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови попередження про це до прийняття рішення по суті (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 620/2936/20).

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ПрАТ «СК «Граве Україна» містить в мотивувальній частині зазначення про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, докази яких будуть подані додатково, а прохальна частину позову містить прохання стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 грн судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги.

05.12.2024 представник ПрАТ «СК «Граве Україна» надіслав до суду першої інстанції заяву з проханням розглядати справу, призначену до розгляду на 24.02.2025 10:00 год. без його участі (а.с.76, 77)

24.02.2025 судом першої інстанції ухвалено заочне рішення, в якому судом розглянуто питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн, у відшкодуванні вказаних витрат відмовлено (а.с.89).

За таких підстав повторне вирішення судом першої інстанції питання про судові витрати та відмова в ухваленні додаткового рішення з підстав пропуску строку на подання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат не ґрунтується на вимогах процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом порушено вимоги цивільного процесуального права, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» - адвоката Синюка Станіслава Леонідовича задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року скасувати.

Справу за заявою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» - адвоката Синюка Станіслава Леонідовича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення понесених витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку суброгації направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук