БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/731/25
Провадження № 2/730/358/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ріхтера В.В.,

з участю секретаря судового засідання Магомедової О.В.,

представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Лук`яненко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Борзнянської міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати за кожним із них право власності на частину житлового будинку, що залишився після їх матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , й знаходиться в АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовують тим, що після смерті матері вони подали до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом, але не можуть оформити право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, оскільки у покійного спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на належне йому домоволодіння, яке відносилося до колгоспного двору.

Представник позивачів адвокат Лук`яненко Р.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з вищевказаних підстав і просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання представника не направив, відзиву на позов не подав, надавши заяву про розгляд справи без участі його представника, просить прийняти рішення на розсуд суду.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні і розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться у його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу.

Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, розмір частки члена двору встановлюється, виходячи із рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п. 13 Постанови ПВС України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» та ст. 563 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на той час, у випадку смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

З матеріалів справи слідує, що спірний будинок побудований на законних підставах і не є самочинним будівництвом, а відтак право власності на нього виникло у членів відповідного колгоспного двору.

Судом встановлено, що в домоволодінні, яке розташоване в АДРЕСА_1 , та мало статус «колгоспного двору», проживали баба позивачів ОСОБА_4 (голова половини двору), батько позивачів ОСОБА_5 та мати позивачів ОСОБА_3 , яким згідно діючого на той час законодавства і належала половина зазначеного домоволодіння в рівних долях (по 1/6 частині кожному). Баба позивачів ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не склавши за життя заповіту. Її невістка ОСОБА_3 (мати позивачів) прийняла спадщину після смерті своєї свекрухи відповідно шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном (ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР) та оформила частину спадкового майна.

ОСОБА_5 (батько позивачів) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя не склавши заповіту. Після його смерті спадщину прийняла його дружина (мати позивачів) ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

ОСОБА_3 (мати позивачів) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя не склавши заповіту. Після її смерті спадщину прийняли її сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (позивачі у справі) шляхом подання відповідних заяв до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Лукаш Т.М. та оформили частину спадкового майна. Проте вони не можуть реалізувати своє право на отримання свідоцтва на спадщину на півбудинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючих документів на будинок.

Зазначені обставини підтверджуються копіями паспортів, свідоцтв про народження, одруження, смерть, на право особистої власності на домоволодіння, про право на спадщину за заповітом, витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі, з Державного реєстру речових прав, довідок КНП «Ніжинське МБТІ» Чернігівської обласної ради № 1 від 02.01.2025, про оціночну вартість об`єкта нерухомості, технічного паспорта на житловий будинок, довідками виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області №№ 170, 171, 172, 173 від 22.01.2025, приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Т. Лукаш № 64/01-16 від 07.05.2025, копіями спадкових справ після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За змістом положень ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Відповідно до приписів ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3 , цивільна правоздатність якої припинилася, прийняли спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, відсутній правовстановлюючий документ на належну померлому спадкодавцю частину житлового будинку, який розташований у АДРЕСА_1 , що перешкоджає позивачам оформити право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе їх позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 392, 1216-1223, 1261, 1268-1272 ЦК України, ст.ст. 2-4, 12, 19, 23, 76-89, 141, 206, 258-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належав його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належав його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ріхтер В.В.