Провадження № 2/512/265/25
"30" липня 2025 р. с-ще Саврань
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Брюховецького О.Ю.,

за участю секретаря Тімановського А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Савранської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2025 позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Савранської селищної ради Одеської області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_5 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді: 1) земельної ділянки площею 0,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Байбузівської сільської ради, масив НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 являється спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_5 . Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У зв?язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини позивачеві з метою прийняття спадщини необхідно рішення суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, строк для прийняття спадщини після смерті баби позивачки сплинув 28.10.2023. Вказаний строк був пропущений позивачкою з поважних причин, а саме позивачка у березні 2024 року пішла на військову службу за контрактом у Збройні Сили України у зв`язку чим не було можливості для реалізації свого права на прийняття спадщини. В березні 2025 позивачка знаходячись у відпустці звернулася до нотаріуса для реалізації свого права. Однак, нотаріус повідомила що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини та рекомендувала звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

У зв`язку з вищевикладеним позивачка звернулася до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 05.05.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 03.06.2025.

Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 03.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 30.07.2025.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте 30.05.2025 подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі (а.с.39).

Представник Савранської селищної ради Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, проте 26.05.2025 надійшла заява за підписом секретаря ради, виконуючого обов`язки селищного голови Жируна О.М., в якій зазначено, що селищна рада не заперечує проти позовних вимог та просить розглянути справу без участі їх представника (а.с.37).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте 03.06.2025 подала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі (а.с.40).

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, проте 03.06.2025 подала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі (а.с.41).

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, проте 03.06.2025 подала нотаріально посвідчену заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі (а.с.44).

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 90536892 у справі № 759/3515/19.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статті 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 29.04.2024 (а.с.7).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт на користь ОСОБА_6 (а.с.8).

В матеріалах справи міститься свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 , після укладення якого позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.6).

З відповіді приватного нотаріуса Ізосімової К.Б. щодо рекомендацій позивачці про звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.9).

Згідно витягу зі спадкового реєстру №80639544 від 28.03.2025 вбачається, що інформація щодо ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня (а.с.10).

Відповідно до витягу з реєстру (заповіти/спадкові договори) №80639555 від 28.03.2025 вбачається про заповіт від 30.10.2020 (а.с.11- на звороті).

Згідно довідки №257 від 28.03.2025 вбачається, що ОСОБА_5 дійсно проживала за адресою АДРЕСА_1 з липня 2000 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті за даною адресою проживала та була зареєстрована одна (а.с.13).

В матеріалах справи міститься копія Контракту про проходження позивачкою військової служби від 01.03.2024, який укладений строком на п`ять років (а.с.16-18).

З довідки №1679 від 29.03.2025 командира військової частини НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовій службі за контрактом (а.с.19).

Матеріали справи містять посвідчення особи з інвалідністю 3 групи серія НОМЕР_5 (а.с.20).

Згідно інформації приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Ізосімової К.Б. від 20.05.2025 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася (а.с.33).

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Таким чином, закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, але бажає прийняти спадщину, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення відповідних дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах: № 639/1883/16-ц від 11 липня 2018 року, № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року, № 653/289/16-ц від 13 грудня 2018 року.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Особі може бути визначений додатковий строк для прийняття спадщини за рішенням суду лише за умови поважності причини його пропуску. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7).

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такий висновок зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13 березня 2020 року у постанові у справі № 314/2550/17.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилалася як на поважні причини пропуску строку, зокрема, на те, що вона перебуває на строковій військовій службі.

Так, в матеріалах справи міститься копія Контракту про проходження позивачкою військової служби від 01.03.2024, який укладений строком на п`ять років (а.с.16-18).

Крім того, з довідки №1679 від 29.03.2025 командира військової частини НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом (а.с.19).

Отже, суд визнає причину пропуску звернення позивачки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини - поважною.

При цьому суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивачки в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заперечень проти позову не надійшло. Відтак, суд вважає можливим визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим, суд вважає достатнім тримісячний строк для подання позивачкою заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, у позовній заяві позивачка не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача.

Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідачів на користь позивачки витрат по сплаті судового збору, сплачених позивачкою при зверненні до суду з цим позовом.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачкою в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд, з урахуванням факту визнання відповідачами позовних вимог в повному обсязі, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 16, 1220, частини 1 статі 1223, частини 3 статті 1272 ЦК України, статтями 4, 5, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 258-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Савранської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою; АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_6 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Строк обчислювати з наступного дня після набрання законної сили даного рішення.

Судові витрати по справі залишити за позивачкою ОСОБА_1 .

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Ю. Брюховецький