Справа № 128/4293/24
УХВАЛА

29 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний нотаріус Сушицька Анна Олексіївна, ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказана заява.

28.07.2025 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Дмитришина Т.І. подала до суду клопотання про витребування доказів, у якому просить витребувати у державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори Сушицької Анни Олексіївни (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) спадкову справу №677/2023, заведену Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 07.11.2023, відкриту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

У судове засідання 29.07.2025 учасники справи не з`явилися, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Дмитришина Т.І. попередньо подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі заявника та її представника, заяву про витребування доказів задовольнити.

У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники справи будь-які заяви чи клопотання до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 29.07.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши матеріали цивільної справи № 128/4293/24, суд дійшов такого висновку.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства, крім іншого, є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 (справа «Краска проти Швейцарії») встановлено, що «ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує, що метою процесуального механізму витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє клопотання про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто.

Водночас Європейський суд зауважив, що національні суди, застосовуючи процесуальні норми, повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

Аналізуючи предмет та підстави заяви, суд вважає, що заявлені до витребування докази стосуються предмету розгляду даної справи.

Отже, оскільки з`ясування обставин справи здійснюється на підставі наданих стороною доказів, а можливість отримання вказаних відомостей перебуває поза межами контролю та правомірного впливу суб`єкта подання і об`єктивно не залежить від його волі та можливостей, з метою забезпечення повного, об`єктивного розгляду даної справи, з`ясування обставин, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Згідно з ч. 7 ст. 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (частина восьма статті 84 ЦПК України).

У зв`язку з витребуванням доказів суд вважає за необхідне відкласти судовий розгляд, про що повідомити учасників справи.

Керуючись статтями 84, 247, 260, 293, 294 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника заявникаОСОБА_1 адвоката Дмитришина Т.І. про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори Сушицької Анни Олексіївни (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) належним чином засвідчену копію спадкової справи №677/2023, заведеної Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 07.11.2023, відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Вказані докази необхідно надати суду в строк до 20.08.2025.

Судовий розгляд у цивільній справі № 128/4293/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний нотаріус Сушицька Анна Олексіївна, ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин відкласти на 12 год 30 хв 25 вересня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ