Провадження № 2-з/643/60/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Поліщук Т.В., розглянувши матеріали заяви Керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської радиСкуратовича Руслана Франаковича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Скуратович Р.Ф. звернувся до суду в інтересах держави в особі Харківської міської ради з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій прохає усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні Харківською міською радою як власником нежитлових приміщень 2-го поверху № 123-:-125, розташованих у нежитловій будівлі літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01, шляхом скасування державної реєстрації права іпотеки (номер запису про іпотеку: 38416071 від 29.09.2020, індексний номер рішення: 54313091) ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на нежитлові приміщення 2-го поверху № 123-:-125, розташовані у нежитловій будівлі літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 25.07.2025 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Разом з позовом до суду керівником Салтівської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради Скуратовичем Р.Ф. подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача прохає вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення 2-го поверху № 123-:-125 площею 40,6 кв.м., розташовані у нежитловій будівлі літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідачем ОСОБА_1 нежитлові приміщення обтяжено іпотекою неправомірно, оскільки останній не набув юридичного права власності на вказані нежитлові приміщення через недійсність договору купівлі-продажу нерухомого майна. Спірне майно на законних підставах належить територіальній громаді міста Харкова. На теперішній час, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, адже у разі відчуження спірного майна чи іншого можливого переходу на нього права до третіх осіб позивач буде змушений знову ініціювати новий судовий розгляд задля задоволення своїх вимог. Реальність загрози невиконання можливого рішення суду полягає, зокрема, у наявності чинного договору іпотеки, укладеного щодо вказаного майна та можливості у відповідача ОСОБА_2 у будь-який час скористатися своїм правом іпотеки.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову в порядку, передбаченому ст. 153 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору іпотеки від 29.09.2020, укладеного між Іпотекодержателем ОСОБА_2 та Іпотекодавцем ОСОБА_1 , останній передав в іпотеку ОСОБА_2 нежитлові приміщення 2-гo поверху № 123-:-125, розташовані у нежитловій будівлі літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 , тобто предмет судового розгляду в справі № 643/15629/21.

29.09.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лавіндою Н.О. зареєстровано вказане обтяження у формі іпотеки на зазначене нерухоме майно (індексний номер рішення: 54313091).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.п. 4, 10 роз`яснень пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження в ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні і тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися належним йому майном з метою ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс 16 від 25.05.2016, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації її майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з тим, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд приймає до уваги вимоги та предмет позову, з яким звернувся до суду позивач, вважає, що заявником доведено необхідність застосування заходів забезпечення позову, наявність об`єктивних обставин необхідності охорони матеріально-правових інтересів та необхідність попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення, якщо воно буде ухвалене на користь позивача.

При цьому, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства, враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, викладених у заяві позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову та накладення арешту на спірні нежитлові приміщення, шляхом заборони їх відчуження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149,150,153,210,293, 444 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт, шляхом заборони відчуження, на нежитлові приміщення 2-го поверху № 123-:-125 площею 40,6 кв.м., розташовані у нежитловій будівлі літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) до вирішення справи по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Т.В. Поліщук