ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 630/175/24 Головуючий суддя І інстанції Зінченко О. В.
Провадження № 22-ц/818/815/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: інших фактів, з них:.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лихачова Романа Борисовича на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 26 червня 2024 року, у справі № 630/175/24 за заявою ОСОБА_2 , інтереси якої представляє ОСОБА_3 , заінтересована особа Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Харків), ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, заінтересована особа Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Харків), ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства

Заява мотивована тим, що батьки ОСОБА_4 вінчались без реєстрації шлюбу у РАЦС за дозволом Харківського єпархіального управління 29 жовтня 2005 року. ОСОБА_5 при реєстрації народження дитини зазначила дані батька у відповідності до ст.135 СК України, де в графі батько зазначено ОСОБА_6 .

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 01.04.2006 складено актовий запис про народження №185, де у відповідності до ст.135 СК України у графі «батько» зазначено ОСОБА_6 зі слів матері дитини.

ОСОБА_5 не виконувала своїх батьківських обов`язків, внаслідок чого її було позбавлено батьківських прав щодо її доньки ОСОБА_4 за рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 15.12.2009 по справі №2-4182/09.

Заявниця ОСОБА_7 є рідною бабусею дитини та призначена опікуном ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_4 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька. Нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Світланою Козєєвою листом від 19.02.2024 надано строк ОСОБА_4 в один місяць для подання до суду заяви про встановлення факту батьківства в судовому порядку. Задля оформлення спадщини необхідно встановити факт батьківства померлого ОСОБА_8 щодо ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_2 просила суд: встановити факт того, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Кліщіївка Бахмутського району Донецької області, є рідним батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого після набрання законної сили воно є підставою для Другого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції для внесення змін до актового запису № 185 від 01.04.2006 року, складеного Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказавши в графі батько дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 26 червня 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області, є рідним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внесено зміни до актового запису № 185 від 01.04.2006 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши в графі «батько» - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та видати нове Свідоцтво про народження дитини ОСОБА_4 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Лихачов Роман Борисович в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Вказав, що апелянт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є членом сім`ї - дружиною військовослужбовця ОСОБА_8 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Кліщіївка Бахмутського району Донецької області (посвідчення серії НОМЕР_1 від 02.2024 року) та отримує одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу; поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану та є спадкоємцем майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_8 .

Зазначено, що листом державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори в порядку виконання обов`язків державного нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Світлани Козєєвої від 11.03.2024 року № 295/02-14 ОСОБА_1 було повідомлено, що ОСОБА_4 звернулась з заявою про прийняття нею спадщини після ОСОБА_8 , в якій вона також просить не видавати свідоцтва іншим спадкоємцям у зв`язку з тим, що вона звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовом про встановлення батьківства, встановлення її родинних відносин з батьком ОСОБА_8 , та долучена до спадкової справи № 636/2023.

Разом з тим, відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24.09.2024 року № 12829/С, ОСОБА_1 повідомлено, що виходячи витягу з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначення і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.07.2024 № 15/зм, у зв`язку з уточненням кола осіб, які мають (можуть мати) право на отримання одноразової грошової допомоги) - ОСОБА_1 , як дружині загиблого у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_9 призначено 1/2 частини одноразової грошової допомоги.

Вказано, що встановлення факту батьківства стосується законних інтересів апелянта ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем ОСОБА_8 , тому заява ОСОБА_2 підлягає розгляду у порядку позовного провадження, що відповідає правовій позиції Верховного суду, сформованій у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19, про те, що юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб.

Вважає, що у даному випадку між спадкоємцями виникає спір про право. Враховуючи, що до участі у справі не залучено особу, яка є належною заінтересованою особою у даній справі, встановлення юридичного факту батьківства пов`язане із вирішенням спору про право на спадщину, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а заяву - залишення без розгляду.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, пояснення представниці апелянта, заявниці та її представника, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду, з наступних підстав.

Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки має право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Зазначеною правовою нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

Апелянт додала до скарги копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , з якого вбачається, що 11 жовтня 2022 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 132 т.1). Згідно копії сповіщення сім`ї № 159 від 10.09.2023 року солдат ОСОБА_8 , 1985 року народження, загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу н.п. Кліщіївка Донецької області (а.с. 133 т.1).

Згідно копії посвідчення апелянт ОСОБА_1 є членом сім`ї загиблого військовослужбовця дружиною (а.с. 134 т.1).

Оскільки визнання батьківства має наслідком отримання дитиною права на спадкування після смерті свого батька, як спадкоємцем першої черги, колегія суддів вважає, що оскаржене рішення суду стосується спадкових інтересів апелянта, а тому її залучення до розгляду цієї справи в якості зацікавленої особи на стадії апеляційного провадження є правильним, підстав для закриття апеляційного провадження у даному випадку немає.

При дослідженні аргументів скарги по суті колегія суддів виходить з наступного.

Оскарженим рішення суду першої інстанції встановлено факт, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області, є рідним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внесено зміни до актового запису № 185 від 01.04.2006 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши в графі «батько» - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та видати нове Свідоцтво про народження дитини ОСОБА_4 .

Рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 910/18705/17, від 03.06.2019 у справі № 910/6767/17, від 25.10.2019 у справі № 910/16430/14.

Існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18); від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21).

Згідно ст. 129 СК України:

1. Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

2. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Відповідно до ст. 130 СК України:

1. У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

2. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У частині третій статті 128 СК України визначено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

У даному випадку апелянт не оспорює батьківство дитини, а зазначає, що оскаржене рішення суду впливає на її спадкові та інші майнові права, на які вона має право, як член сім`ї військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби, але до таких спірних правовідносин вказані норми СК України щодо встановлення батьківства не застосовуються, а тому за їх змістом у даному випадку між апелянтом та дитиною її чоловіка не виникло сімейного спору щодо батьківства відносно дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому наведені з цього приводу доводи скарги є помилковими та безпідставними. Оскаржене рішення суду першої інстанції має преюдиціальне значення для спадкового спору, оскільки на підставі оскарженого рішення суду дитина спадкодавця має право у позасудовому порядку оформити свої спадкові права. У разі виникнення спору з іншими спадкоємцями такий спір може розглядатися у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, що передбачає норма ст. 19 ЦК України.

Той факт, що інші спадкоємці також зацікавлені в результатах розгляду заяви про встановлення факту батьківства не свідчить, що між ними у даному випадку виник спір з приводу заяви про встановлення факту батьківства.

Так, предмет спадкового спору виходить поза межі предмету розгляду такої справи про встановлення факту батьківства. Наявність чи відсутність інших спадкоємців само по собі відповідно до вказаних норм СК України не впливає на встановлення батьківства, а тому захист свого інтересу у таких справах окремого провадження інші спадкоємці можуть захищати в якості учасника таких справ зацікавленої особи, яка має такі ж процесуальні права в межах предмета справи про встановлення батьківства, як і відповідач у змагальному процесі, окрім звернення із зустрічною позовною заявою, що у даному випадку є неможливими з огляду на предмет розгляду справи в окремому провадженні. На підставі рішення суду про встановлення батьківства, зацікавлені особи реалізовують свій інтерес у визначеному законом позасудовому порядку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Скасування рішення суду з метою повторного судового розгляду заяви про встановлення юридичного факту батьківства, як пропонує у доводах скарги апелянт, не відповідає принципу верховенства права, ст. 10 ЦПК України та визначеному у ст. 2 ЦПК України завданню цивільного судочинства, покладає на заявника надмірний процесуальний тягар, який не відповідає легітимній меті визначених у вказаних нормах цивільного судочинства порядку розгляду заяв в окремому та позовному провадженні.

Тому колегія суддів не вбачає законних підстав скасовувати рішення з формальних міркувань. У разі виникнення спадкового спору, пов`язаного з встановленням юридичного факту батьківства, зацікавлені спадкоємці не позбавлені права звернутися до суду з відповідним позовом у загальному порядку.

Тому колегія суддів після відкриття провадження за скаргою апелянта надала їй процесуальну можливість реалізувати свої процесуальні права та надати у даній справі докази по суті оскарженого рішення суду про встановлення факту батьківства. Покликання у доводах скарги на вищевказану постанову касаційного суду є безпідставними, оскільки вищевказані висновки колегії суддів їх не спростовують.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 5 від 23.04.2011.

Батьками дитини зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України.

ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_4 у зв`язку з невиконанням свої батьківських обов`язків рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2009 року у справі №2-4182/09.

Заявника у справі ОСОБА_2 призначено опікуном ОСОБА_4 , що підтверджується розпорядженням Шевченківської районної державної адміністрації №80 від 28.03.2017.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 від 16.09.2023, виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №10095.

Після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_4 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Так з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у шлюбі не перебували.

Разом із тим, 29.10.2005 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вінчались без реєстрації шлюбу у РАЦС, що підтверджується «Свидетельством о таинстве венчания над ОСОБА_10 и ОСОБА_11 » від 29.10.2005.

Згідно з висновком експерта № 1007-МГ від 09.05.2024, складеного КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-біологічних експертиз», вірогідність того, що ОСОБА_8 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999% .

Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що судом отримано достатньо доказів, які достовірно підтверджують факт походження ОСОБА_4 від ОСОБА_8 , а тому вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Всупереч процесуального обов`язку доведення підстав своїх заперечень проти встановленого судом юридичного факту батьківства, передбаченого у ст.ст. 12, 81 ЦПК України, апелянт вищевказаних висновків судової експертизи не спростувала, а тому колегія суддів відхиляє доводи скарги.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги висновків суду не спростували, то відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лихачова Романа Борисовича залишити без задоволення.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 26 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 01 серпня 2025 року.

Головуючий В.Б. Яцина

Судді Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук.