К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року місто Київ

справа № 761/14907/24

апеляційне провадження № 22-ц/824/12444/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Приходька Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду міста Києва у складі судді Гончарука В.П. від 30 квітня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Тім" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про наміри,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю "Перфект Тім" (далі - ТОВ "Перфект Тім", Товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про наміри.

Позов мотивовано тим, що 23 лютого 2024 року між сторонами був укладений договір про наміри, за умовами якого позивач зобов`язався, у термін до 15 березня 2024 року включно, надати відповідачу послуги, що спрямовані на придбання/відчуження об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За положеннями договору відповідач зобов`язався оплатити послуги позивача у розмірі 424 600 грн, що еквівалентно 11 000 доларів США, в момент укладання основного договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна.

11 березня 2024 року ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу квартири, обумовленої в договорі про наміри від 23 лютого 2024 року, що свідчить про належне виконання ТОВ "Перфект Тім" своїх зобов`язань за договором. Проте, у визначений в договорі строк, а саме в день укладення договору купівлі-продажу квартири, відповідач не оплатив послуги позивача у розмірі 424 600 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про наміри від 23 лютого 2024 року в розмірі 424 600 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року позов ТОВ "Перфект Тім" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Перфект Тім" заборгованість за Договором про наміри від 23 лютого 2024 року в розмірі 226 732 грн 97 коп. В задоволенні решти позовних відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Перфект Тім" витрати по сплаті судового збору в сумі 2 267 грн 33 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач в повній мірі не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати послуг за Договором про наміри від 23 лютого 2024 року. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з тих підстав, що відповідачем надано докази часткової оплати послуг 11 березня 2024 року на суму 197 867 грн 03 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2., посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник скаржника зазначає, що в Договорі про наміри від 23 лютого 2024 року сторони узгодили, що для підтвердження своїх намірів ОСОБА_1 передає позивачу гарантійну суму грошових коштів, яка повертається йому у разі відмови продавця нерухомого майна підписати договір купівлі-продажу нерухомого майна. Така гарантійна сума повинна була бути повернута в момент підписання договору купівлі продажу. Однак, розглядаючи справу, суд не дослідив ту обставину, що гарантійна сума не була повернута позивачем відповідачу на виконання умов договору.

Суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а саме розписці. Зокрема, суд дійшов висновку, що розпискою підтверджується факт часткової оплати послуг відповідачем за договором, а саме в сумі 4 740 доларів США. Проте, такий висновок суду є безпідставним, оскільки в розписці зазначено про відсутність фінансових претензій, а також розписка не містить застережень або зауважень, що кошти отримано частково від відповідача.

Також посилається на те, що позивач, звертаючись до суду з позовом, не зазначив про факт отримання від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 4 740 доларів США та факт не повернення відповідачу гарантійної суми у розмірі 1 000 доларів США.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "Перфект Тім" - Зозуля В.М. зазначає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримали доводи апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник ТОВ "Перфект Тім" - Зозуля В.М. в суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 23 лютого 2024 року між ТОВ "Перфект Тім" (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) було укладено Договір про наміри.

Пунктом 1.1. Договору визначено, що виконавець зобов`язується, у термін до 15 березня 2024 року включно, надати замовнику послуги, що спрямовані на придбання/відчуження об`єкта нерухомості, згідно вимог замовника, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 2.2.3. Договору, замовник зобов`язується оплатити послуги агентства у розмірі комісії 424 600 грн, що еквівалентно 11 000 доларів США, в день укладення договору купівлі-продажу нерухомості.

11 березня 2024 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

Згідно розписки від 11 березня 2024 року, директор ТОВ "Перфект Тім" Береговий Д.М. отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в якості комісії в розмірі 4 740 доларів США.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У частині 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

У статі 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки, які вони мають виконувати (постанова Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 355/385/17).

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Суд першої інстанції встановив, що ТОВ "Перфект Тім" виконало свої зобов`язання перед ОСОБА_1 , відповідно до Договору про наміри від 23 лютого 2024 року, а саме щодо послуги, спрямованої на придбання, за вимогою замовника, квартири за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань за договором та у повному обсязі не оплатив виконавцеві за надану згідно договору послугу.

Враховуючи вказані норми матеріального права та дотримуючись норм процесуального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, в тому числі врахувавши факт часткової оплати відповідачем послуг отриманих за договором, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 226 732 грн 97 коп. (424 600 грн -197 867 грн 03 коп. (еквівалент 4 740 доларів США)).

В апеляційній скарзі представник відповідача посилається на те, що в розписці про отримання директором ТОВ "Перфект Тім" грошових коштів в сумі 4 740 доларів США не зазначено будь-яких зауважень щодо частково виконання відповідачем зобов`язань за договором, а відтак, на його думку, суд дійшов помилкового висновку про часткове виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих за договором послуг.

Колегія суддів вважає безпідставними такі доводи апеляційної скарги, оскільки згідно з частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Установлено, що за укладеним між сторонами Договором про наміри від 23 лютого 2024 року, відповідач, як замовник, повинен оплатити надані позивачем послуги у розмірі 424 600 грн, що еквівалентно 11 000 доларів США. Проте, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем наданих позивачем послуг у розмірі, встановленому договором. Також в матеріалах справи відсутні докази, що Договір про наміри від 23 лютого 2024 року є нечинним чи на підставі рішення суду визнаний недійсним. Тому такий договір підлягає обов`язковому виконанню відповідачем у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що в порушенням умов договору позивач не повернув відповідачу гарантійну суму, колегія суддів вважає недоречними, оскільки питання щодо повернення гарантійної суми не є предметом спору в даній справі.

Посилання в апеляційній скарзі на статтю 635 ЦК України, в якій міститься визначення що таке попередній договір, підстави, порядок та умови його укладення, не заслуговують на увагу судової колегії, оскільки між сторонами укладено договір про надання послуг, згідно якого позивач за окрему плату зобов`язався надати послуги з організації придбання квартири.

Так, виходячи з положень Договору про наміри від 23 лютого 2024 року, послуги виконавця (позивача) полягали у сприянні (організації) замовнику (відповідачу) в отриманні у власність конкретно визначеного об`єкту нерухомого майна. При цьому, згідно змісту договору, його предметом є саме послуги позивача і незважаючи на назву договору "про наміри", за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг. Правовідносини, які виникли між сторонами, виходячи із змісту Договору про наміри, регулюються положеннями статей 901-907 ЦК України (Послуги. Загальні положення).

Таким чином, посилання скаржника на положення статті 635 ЦК України (попередній договір) є помилковими, оскільки укладений між сторонами цієї справи договір є договором про надання послуг.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач приховав від суду факт отримання від відповідача коштів в розмірі 4 740 доларів США не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки суд першої інстанції дану обставину врахував та задовольнив позов частково.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги

висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: