Єдиний унікальний номер справи 333/6570/25
Номер провадження 2-о/333/442/25
УХВАЛА

іменем України

30 липня 2025 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання Стоматова Е.Г. Бережної Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали цивільної справи №333/5798/25 за заявою представника заявника адвоката Мартинюк Юлії Сергіївни ( АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Ситова, буд. 11, м. Запоріжжя, 69104), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

У судове засідання заявник та її представник не з`явилися, у заяві просили суд розглянути справу без їхньої участі і без участі їх представника.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

За приписами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 213 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом; учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Частиною шостою статті 95 ЦПК України передбачено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

На підставі ч. 1 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, якщо визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, дала особисті пояснення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

У суду є сумніви щодо відповідності поданих заявником копій документів, доданих до заяви, оригіналу.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, «Право на справедливий суд», згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Також стаття 17 Конвенції закріплює один із основоположних принципів зазначеної Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у рішеннях проти України наголошував, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмету спору для заявника.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 759/7001/22 (провадження №61-9254св22) від 23 листопада 2022 року зробив правовий висновок, що суд в межах розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України має надати оцінку поданим заявниками доказам, оскільки рішення суду в такій категорії справ повинно ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих так званими органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України.

Заявлені вимоги щодо відомостей про громадянство матері дитини суперечать доданим до неї документам. Відповідно до доданої до заяви сканкопії свідоцтва про народження дитини, виданого на тимчасово окупованій рф території України, матір дитини є громадянами російської федерації. При цьому до самої заяви додано копії паспорта громадянина України заявника у справі. У самій заяві заявник просить зазначити, що матір дитини (заявник у справі) є громадянами України.

За таких обставин, перевіривши матеріали справи, з урахуванням особливостей вказаної справи, задля повного і всебічного дослідження усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, суд дійшов висновку про те, що явку заявника (їх представника) у судове засідання слід визнати обов`язковою та покласти на них обов`язок надати суду оригінали доданих до заяви документів для їх огляду в судовому засіданні.

Суд звертає увагу, що сам по собі факт перебування заявника на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим і встановлення законом особливого порядку розгляду заяв про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, не є безумовною підставою для встановлення такого факту та не звільняє заявника від надання суду належних доказів на підтвердження своїх вимог.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи у судовому засіданні на іншу дату.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник, який найбільш зацікавлений у розгляді справи, повинен демонструвати своєю поведінкою сумлінність реалізації своїх процесуальних прав та виконання обов`язків, а також вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Керуючись ст.ст.43, 81, 95, 128, 213, 223, 294, 317 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відкласти розгляд справи №333/6570/25 за заявою представника заявника адвоката Мартинюк Юлії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, на 10-30 годину 08 серпня 2025 року.

Визнати обов`язковою явку заявника та її представника у судове засідання, призначене на 10-30 годину 08 серпня 2025 року.

Для огляду у судовому засіданні витребувати у заявника оригінали документів, копії яких долучені до заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов