Справа № 523/9854/25
Провадження №2/523/4788/25
У Х В А Л А

"28" липня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Далеко К.О.,

секретаря судового засідання: Дяченко Т.С.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хроменкова В.С.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мазур Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

22.07.2025 року представником відповідачки ОСОБА_2 адвокатом Мазур Н.С. було подано до суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей.

У судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокат Мазур Н.С. просила прийняти зустрічний позов для спільного розгляду із первісним. Пояснила взаємопов`язаність позовів тим, що при вирішення позовних вимог про поділ майна подружжя, сторона відповідача буде ставити перед судом питання щодо відступу від рівності часток подружжя, оскільки із відповідачкою проживають їх спільні діти.

У судовому засіданні представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Хроменков В.С. заперечував проти прийняття зустрічного позову для розгляду з первісним, пояснив що позовні вимоги за позовами не є взаємопов`язаними, крім того у зустрічному позові приймає участь орган опіки та піклування, тому спільний розгляд позовів призведе до затягування розгляд обох позовів.

Суд вислухавши учасників справи, дослідивши первісний та зустрічний позови, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов, тобто, зустрічний позов це активний захист проти позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

За змістом вищезазначених норм процесуального права, умовами прийняття зустрічного позову є те, що зустрічна позовна заява повинна бути подана до суду в строк, встановлений ст. 193 ЦПК України, а також доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів. Доцільно їх розглядати в одному процесі тоді, коли це дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих або взаємовиключних судових рішень. І, навпаки, недоцільно розглядати ці вимоги сумісно тоді, коли це затягне розгляд справи, а вимоги повністю можуть бути розглянуті окремо.

За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Суд додатково звертає увагу на правові висновки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019року у справі №200/22329/14-ц (провадження№ 14-483цс19), постанові Верховного Суду від 06грудня 2023 року у справі № 638/6226/21 (провадження № 61-9559св23), що зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача.

Зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або залік, або спростування його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог. Зазначене відповідає правовим висновкам зазначеним в постанові Верховного Суду у справі № 369/12814/22 від 17 січня 2024 року.

Предметом розгляду справи за первісним позовом є поділ майна подружжя.

Предметом розгляду справи за зустрічним позовом є визначення місця проживання дітей.

У даному випадку, зустрічний позов не має на меті захист від первісного позову або залік, або спростування його частково чи повністю, вимоги за первісним та зустрічним позовом не є взаємопов`язаними. Виходячи із цього, їх спільний розгляд є недоцільним, оскільки, позови за первісним та зустрічним позовом містять різний зміст та предмет вимог, обставин, які підлягають встановленню та доказуванню, а також, їх спільний розгляд може значно затягнути вирішення обох справ.

Окрім того, суддею також враховано той факт, що поділ майна подружжя не залежить від обставин визначення місця проживання дітей, як і навпаки.

В свою чергу доводи адвоката Мазур Н.С. про доцільність розгляду позовів спільно, оскільки при вирішенні питання поділу майна подружжя їх стороною буде ставитись питання відступу від рівності часток подружжя, внаслідок того що з відповідачкою проживають їх спільні діти, не спростовують попередніх висновків суду.

Відповідно до ст. 70 СК України, суд може відступити від рівності часток за обставин, що мають істотне значення, зокрема:

1) якщо один з подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї;

2) ухилявся від участі в утриманні дітей;

3) приховав, знищив чи пошкодив спільне майно;

4) витрачав його на шкоду інтересам сім`ї;

5) якщо з позивачем проживають діти, (в т.ч. непрацездатні повнолітні) за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, не є достатнім.

З огляду на викладене, на думку суду, при вирішенні позову про поділ майна подружжя, відповідач не позбавлена права доводити наявність підстав передбачених ст. 70 Сімейного кодексу України, і право на доведення наявності таких підстав ніяк не пов`язане із вирішенням питання визначення місця проживання дітей.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відмова у прийнятті зустрічного позову не обмежує право ОСОБА_2 звернутися до суду з позовною заявою про визначення місця проживання дітей на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 193, 194, 260, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей, для спільного розгляду із позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити, та повернути її ОСОБА_2 .

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 28.07.2025 року.

Суддя: К.О. Далеко