Справа № 646/7148/25
№ провадження 2-з/646/8/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.25 м.Харків

Основянський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Барабанової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», представник позивача Дудка Вікторія Борисівна, заінтересовані особи: Приватний нотаріус Чуєва Олена Дмитрівна, Центр надання адміністративних послуг м. Харкова про витребування доказів до пред`явлення позову, -

встановив:

21.07.2025 до Основянського районного суду міста Харкова надійшло клопотання представника АТ КБ «Приват банк» Дудка В.Б. про витребування доказів до пред`явлення позову, яка обґрунтована тим що ОСОБА_1 (далі - Позичальник) звернувся(-лася) до AT КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Заявку на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький»» від 10.04.2019 та Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» від 19.01.2021.

10.07.2024 Позичальник помер, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 04.03.2025.

На момент смерті Позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищезазначеними договорами залишилась заборгованість у загальному розмірі 114 000,00 грн.

26.03.2025 Банк звернувся з претензією кредитора до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, яка у листі від 03.04.2025 повідомила Банк про перенаправлення претензія кредитора за належністю до приватного нотаріуса Чуєвої Олени Дмитрівни.

Приватний нотаріус Чуєва Олена Дмитрівна у листі від 11.04.2025 відмовила Банку у наданні інформації про спадкоємців Позичальника у зв`язку з дією положень ст. 8 Закону України "Про нотаріат".

Враховуючи, що позивач має намір пред`явити цивільний позов до спадкоємців померлого ОСОБА_1 , просив суд, в порядку ч. 4 ст. 84 ЦПК України:

- витребувати у приватного нотаріуса Чуєвої Олени Дмитрівни (вул. Кузнечна, буд. 22 секція 3, м. Харків, Харківська обл., 61003) копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- витребувати з Центру надання адміністративних послуг м. Харкова (наб. Гімназійна, буд. 26, м. Харків, Харківська обл., 61010) або від іншого територіального органу, до повноважень якого входять питання реєстрації місця проживання фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу останнього місця реєстрації проживання померлого ОСОБА_1 інформацію про осіб зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк», не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглянути клопотання без його участі.

Представники заінтересованих осіб у судове засідання також не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання та надані до нього докази, суд керується таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою та четвертою статті 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Окрім того, аналізуючи зазначені вище положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна таємниця сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо. Нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась. Довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв`язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться у провадженні цих органів, з обов`язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу, а також на обґрунтовану письмову вимогу державного виконавця, приватного виконавця за виконавчим провадженням з обов`язковим зазначенням номера виконавчого провадження та реквізитів виконавчого документа, на підставі якого здійснюється виконавче провадження, Національному агентству з питань запобігання корупції - на його письмовий запит, здійснений з метою виконання повноважень, визначених Законом України «Про запобігання корупції», Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню - на їхню обґрунтовану письмову вимогу, направлену у зв`язку з розглядом справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у встановлений органом Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення строк.

Таким чином, інформація про спадкоємців, які вступили у спадщину, є нотаріальною таємницею і може бути надана нотаріусом лише виключному колу осіб, яке визначене статтею 8 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (ч. 1 ст. 608 ЦК України).

Зобов`язання позичальника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов`язане з його особою, таке зобов`язання може бути виконано іншою особою - спадкоємцем. Відтак, зобов`язання позичальника за кредитним договором входить до складу спадщини.

Статтею 1281 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

За змістом ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Виходячи з викладеного, у позасудовому порядку Заявник не може отримати інформацію, необхідну для подальшого звернення до суду з метою захисту порушеного права.

Так, згідно з копією паспорта громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Отримання АТ КБ «Приват банк» інформації про осіб, які зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем ускладнюється тим, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані є інформацією з обмеженим доступом.

Виходячи з вищенаведеного АТ КБ «Приват банк» не має права на отримання вказаної інформації самостійно.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

АТ КБ «Приват банк» позбавлене можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців, а відтак не може визначити підсудність майбутнього позову та виконати вимоги процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідача (відповідачів).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

З урахуванням наведеного, заява Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про забезпечення доказів шляхом їх витребування, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.116, 118, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», представник позивача Дудка Вікторія Борисівна, заінтересовані особи: Приватний нотаріус Чуєва Олена Дмитрівна, Центр надання адміністративних послуг м. Харкова про витребування доказів до пред`явлення позову задовольнити.

Забезпечити докази шляхом витребування:

- у приватного нотаріуса Чуєвої Олени Дмитрівни (вул. Кузнечна, буд. 22 секція 3, м. Харків, Харківська обл., 61003) копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

- з Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61003 м. Харків м-н Павлівський, 4) інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали суду направити приватному нотаріусу Чуєвій Олені Дмитрівні та до Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради - для виконання.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7-8 ст. 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: В.В. Барабанова