Справа № 296/566/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

"04" березня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Цимбалюк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Житомирінвест» про стягнення боргу по заробітній платі, компенсацію за невикористані відпустки, вихідну допомогу та моральну шкоду,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 17.01.2024 ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до ПАТ «Житомирінвест», як правонаступника ВАТ «Житомирводбуд», в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 19.02.2024 просила: стягнути в з відповідача - Публічного акціонерного товариства «Житомирінвест» на свою користь:

- заборгованість по заробітній платі за період з 01.06.2018 по 11.09.2023 в сумі - 291889,68 грн;

- компенсацію за невикористані відпустки за 2016 - 2023 роки в сумі 51902,94 грн.;

- вихідну допомогу в сумі 16717,91 грн.;

- моральну шкоду в сумі 30000 грн., всього 390510,53 грн.

1.2. Позов мотивований тим, що з 12.05.1997 позивач працювала інспектором по кадрах ВАТ «Житомирводбуд» та 01.06.2016 була звільнена із займаної посади за згодою сторін. 03.06.2016 була поновлена на тій же посаді з тим самим окладом, проте 11.09.2023 звільнена із займаної посади на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України у зв`язку з порушенням власником законодавства про працю. У день звільнення відповідач не провів повного розрахунку з позивачем по заробітній платі за період з 01.06.2018 по 11.09.2023.

1.3. Посилаючись на наявність у відповідача заборгованості перед позивачем по заробітній платі та іншим виплатам за період з 01.06.2018 по 11.09.2023 у розмірі 360 510,53 грн, а також вказуючи на тривалість затримки з виплати заробітку, позивач стверджувала про завдання їй відповідачем моральної шкоди, яку вона оцінила в 30 000 грн, у зв`язку із чим остання звернулась до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 23.01.2024 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. 19.02.2024 подала до суду заяву на усунення недоліків позовної заяви.

2.2. 21.02.2024 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/566/24, розгляд якої призначено у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

2.3. 28.03.2024 представник відповідача отримав копію позовної заяви та ухвалу суду про відкриття провадження у справі, що стверджується підписом у повідомленні про вручення рекомендованого відправлення №492.

2.4. 03.03.2025 позивач на електронну адресу суду направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

2.5. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву у строк, визначений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 12.05.1997 ОСОБА_1 прийнята на посаду інспектора по кадрах ВАТ «Житомирводбуд» та 01.06.2016 звільнена із займаної посади за згодою сторін. 03.06.2016 прийнята на посаду інспектора по кадрах ВАТ «Житомирводбуд», що стверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 від 12.06.1979 (а.с.12-14, 88).

3.2. 11.09.2023 ОСОБА_1 звільнено з посади інспектора по кадрах на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з порушенням власником законодавства про працю з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку (ст.44 К3пП), за власним бажанням і виплатою компенсації за невикористані чергові відпустки за період з 03.06.2016 по 11.09.2023, що підтверджується копією наказу ВАТ «Житомирводбуд» №1-К від 11.09.2023 (а.с.78).

3.3. Відповідно до довідки, що видана працівнику ВАТ "Житомирводбуд" ОСОБА_1 про нараховану, але не виплачену заробітну плату з нарахуванням індексації, компенсації за невикористані відпустки за період з 2016 по 2023 роки, вихідної допомоги, після відрахувань податків і зборів за період з 01.06.2018 по 11.09.2023 складає 360510,53 грн (а.с.15-16).

3.4. Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства «Житомирінвест» в новій редакції, затвердженого Загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства «Житомирінвест» протокол №3 від 15 березня 2016 року ПАТ «Житомирінвест» є повним правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Житомирводбуд" (найменування до 22.01.2016 ВАТ "Житомирводбуд"). Згідно рішення загальних зборів акціонерів Товариства від 22 січня 2016 року з метою приведення статуту та діяльності Товариства у відповідність нормам Закону України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року № 514- VІ найменування Відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд" було змінене на Публічне акціонерне товариство "Житомирводбуд".

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

4.2. Згідно із частиною першою статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

4.3. Відповідно до частини 1 статті 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

4.4. За змістом частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

4.5. Згідно із частиною 1 статті 117 Кодексу законів про працю України (в редакції чинній станом на день звільнення) у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

4.6. Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції чинній станом на день звільнення) із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

4.7. Відповідно до статті 237-1 Кодексу законів про працю України (в редакції чинній станом на день звільнення) відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Між сторонами виник спір з приводу стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсацію за невикористані дні відпустки, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди.

(і) Щодо вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати, невикористаної відпустки, вихідної допомоги.

5.2. З матеріалів справи вбачається, що з 03.06.2016 по 11.09.2023 позивач перебувала з відповідачем в трудових відносинах та за період з 01.06.2018 по 11.09.2023 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем із виплати заробітної плати, невикористаної відпустки та вихідної допомоги у розмірі 360510,53 гривень.

5.3. Суд звертає увагу, що право працівника на своєчасне отримання заробітної плати, що є винагородою за виконану роботу гарантоване статтею 43 Конституції України, статтею 47, 94, 116 Кодексу законів про працю України, статтями 1, 24 Закону України "Про оплату праці".

5.4. Так, відповідно до статті 24 Закону України "Про оплату праці" своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, а відповідно до статті 25 цього Закону забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

5.5. Конституційний Суд України в Рішенні від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене (абзац другий підпункту 6.1.1 мотивувальної частини).

5.6. Ураховуючи невиконання відповідачем обов`язку щодо своєчасної виплати належного позивачу заробітку за період з 01.06.2018 по 11.09.2023, неподання відповідачем заперечень щодо розміру заборгованості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати, невикористаної відпустки та вихідної допомоги за період з 01.06.2018 по 11.09.2023 у розмірі 360 510,53 гривень (з подальшим утриманням податків і обов`язкових платежів).

(іі) Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди

5.7. Звертаючись до суду з позовом позивач вказувала, що несвоєчасною виплатою заробітної плати їй завдано моральних страждань, що призвело до економії на ліках та продуктах харчування, несплаті комунальних платежів, у зв`язку із чим позивачу спричинено моральну шкоду, яку остання оцінила у 30 000 грн.

5.8. Суд звертає увагу, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

5.9. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

5.10. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

5.11. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу у зв`язку із невиплатою заробітної плати, Суд враховує, що станом на день ухвалення рішення затримка виплати позивачу заробітної плати триває понад один рік, що дає суду підстави вважати, що вказані обставини негативно вплинули на нормальні життєві стосунки позивача і об`єктивно вимагали докладання додаткових зусиль для зміни організації свого життя, у зв`язку з чим, вважає наявними правові підстави для часткового задоволення позову про стягнення моральної шкоди в сумі 3 000 гривень, що відповідає принципам справедливості, виваженості та розумності.

5.11. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. За правилами часини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.2. Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною собою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

6.3. Враховуючи, що при поданні до суду позовної заяви позивач не сплачувала судовий збір у встановленому законом розмірі, оскільки відповідно до пунктів 1, 9 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, а також те, що за наслідком розгляду справи позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 3 635 грн 10 коп.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263, 265, 268, 280-283, 288, 289 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Житомирінвест» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01.06.2018 по 11.09.2023 в сумі 291 889 гривень 68 копійок, компенсацію за невикористані відпустки за 2016 - 2023 роки в сумі 51 902 гривень 94 копійки, вихідну допомогу в сумі 16 717 гривень 91 копійка, а всього - в розмірі 360 510 (триста шістдесят тисяч п`ятсот десять) гривень 53 копійки, з утриманням з вказаних сум податків і обов`язкових платежів, та на відшкодування моральної шкоди 3 000 (три тисячі) гривень.

3. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

4. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості із заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Житомирінвест» на користь держави судовий збір у розмірі 3 635 (три тисячі шістсот тридцять п`ять) гривень 10 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

Публічне акціонерне товариство «Житомирінвест»,

зареєстроване місцезнаходження за адресою:

04071, м. Київ вул. Ярославська, 4-Б

Головуючий суддя Олена РОЖКОВА