БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1074/25
Провадження № 4-с/730/8/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2025 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Луговець О.А., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , приватний виконавець - Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул Іван Іванович, стягувач - ОСОБА_2 , на постанову приватного виконавця про стягнення додаткових витрат, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 28.07.2025р. у системі «Електронний суд» звернулась до суду з даною скаргою, в якій просить: 1/ поновити строк на оскарження постанови приватного виконавця Крегула І.І. від 05.06.2025р.; 2/ скасувати постанову про стягнення додаткових витрат у розмірі 2478,20 грн; 3/ визнати незаконним стягнення цієї суми з проведених платежів; 4/ зобов`язати приватного виконавця здійснити перерахунок залишку боргу з урахуванням скасованої суми та внести відповідні зміни. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є боржником у виконавчому провадженні №77586079, відкритому на підставі виконавчого листа у справі №730/1147/24, виданого Борзнянським районним судом Чернігівської області. Постановою приватного виконавця Крегула І.І. від 05.06.2025р. з неї стягнуто додаткові витрати, пов`язані з оплатою послуг БТІ, у розмірі 2478,20 грн. Дану постанову вважає незаконною, оскільки вона не містить належного обгрунтування необхідності витрат, їх обсягу та правомірності покладення на боржника; вона могла безоплатно надати приватному виконавцю технічну документацію, але жодного запиту до неї не надходило; вказані витрати не підтверджені ніякими платіжними документами, а навіть за наявності рахунку він сам по собі не є доказом оплати. Зазначена постанова приватного виконавця була оприлюднена в АСВП 05.06.2025р. і нею одразу оскаржена до Мін`юсту, але рішення ще не отримала, тоді як 17.07.2025р. оскаржувану суму з неї фактично утримано. Про дану обставину вона дізналась лише 18.07.2025р. після перевірки залишку коштів в Приват24, а тому саме з цієї дати вважає за необхідне обчислювати строк на оскарження.

Перевіривши матеріали даної скарги, суддя приходить до такого висновку.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Усталена практика Європейського суду з прав людини визначає, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення в справах «Занд проти Австрії», «Олександр Волков проти України», «Сокуренко і Стригун проти України», «Посохов проти Росії» та ін.).

У ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби

Так, відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Наведена законодавча норма знайшла своє втілення у розділі VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Водночас згідно з ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Дана законодавча норма кореспондує з приписами ст.287 КАС України, якими визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Велика Палата Верховного Суду у п.9.1 постанови від 11 вересня 2024 року в справі №310/2210/21 зробила правовий висновок, згідно якого спір щодо оскарження постанови виконавця про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Такий спір не є спором учасників приватноправових відносин, виконавець під час винесення постанови про визначення розміру додаткових витрат не був у приватноправових відносинах із заявником.

Крім того, у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що постанови виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження і про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження хоча і є відмінними постановами виконавця, проте мають подібну правову природу: обидва види постанов виконавця стосуються безпосереднього виконання рішень інших органів (посадових осіб) - виконавця, а не судового рішення (п.7.46). За правилами адміністративного судочинства належить розглядати скарги на дії виконавця щодо винесення постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, а також визнання протиправною та скасування відповідної постанови (п.7.50).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України, ч.5 ст.242 КАС України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження в справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч.5 ст.186 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту вимог скарги ОСОБА_1 , вона просить визнати незаконною й скасувати постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, винесену 05.06.2025р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І., у якій виконавець визначив для боржника ОСОБА_1 розмір додаткових витрат виконавчого провадження в розмірі 2478,20 грн. Вимога ж п.4 прохальної частини скарги фактично є похідною від основної вимоги про визнання незаконною й скасування даної постанови приватного виконавця.

Таким чином, зазначена постанова приватного виконавця не пов`язана з виконанням судового рішення, боржником у якому є ОСОБА_1 , а стосується безпосередньо виконання рішення іншого органу (виконавця). У зв`язку з цим, вимоги ОСОБА_1 щодо оскарження постанови приватного виконавця про стягнення додаткових витрат виконавчого провадження не можуть бути предметом судового розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Тому, у відкритті провадження у справі за цією скаргою ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Одночасно на виконання вимог ч.5 ст.186 ЦПК України суд роз`яснює ОСОБА_1 , що розгляд вказаних її вимог належить до юрисдикції адміністративних судів, зокрема, з огляду на суб`єктивний склад учасників, їх місцезнаходження та предмет оскарження до компетенції окружного адміністративного суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) особи-позивача або за місцезнаходженням відповідача (ч.2 ст.20, ст.25 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.287 КАС України, ст.186, 258-261 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі за її скаргою на постанову приватного виконавця про стягнення додаткових витрат.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець