Справа № 486/375/25
Провадження № 2-п/486/6/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

учасники справи: позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», представник позивача Крюкова М.В., відповідач ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В ИВ:

10 червня 2025 року Південноукраїнським міським судом Миколаївської області було ухвалено заочне рішення у справі за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

07 липня 2025 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить суд скасувати заочне рішення по справі.

Свої вимоги мотивує тим, що вона не була повідомлена належним чином про дату розгляду справи. На момент оформлення оспорюваного кредитного договору перебувала за кордоном (у Польщі). Жодного судового повідомлення не отримувала. Про наявність рішення дізналась лише 16 червня 2025 року.

Таким чином, була фізично позбавлена можливості бути присутньою на засіданні та захищати свої інтереси. Вважає, що суд не вжив усіх необхідних заходів для її належного повідомлення.

Має у своєму розпорядженні докази, які мають істотне значення для справи, а саме, підтвердження перебування за кордоном на момент укладення договору, використання у кредитному договорі контактних даних, які їй не належать, вказання контактною особою її малолітнього брата, лист до банку, в якому підтверджено, що вона не зверталась із запитом на відкриття рахунку, заява до поліції про можливі шахрайські дії з використанням її персональних даних.

Представник позивача 11 липня 2025 року надала суду заяву, в якій зазначила, що Кредитний договір укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електронного Кредитного договору та процедура укладання електронного кредитного договору детально описана Позивачем в позовній заяві.

Станом на сьогоднішній день, ані кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісним. Проценти нараховано правомірно у межах погодженого строку надання кредиту, у межах нового погодженого строку та у межах періоду автопролонгації відповідно до поденного розрахунку, що наданий до позовної заяви. Таким чином, факт укладення кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами.

Представник позивача та відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 червня 2025 року задоволено позовну заяву ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором №4434347 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01 березня 2024 року у розмірі 221625 гривень, яка складається з: 22500 гривень заборгованість за тілом кредиту та 134437 гривень 50 копійок заборгованість за відсотками, нарахованими первісним кредитором, 64687 гривень 50 копійок заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для скасування заочного рішення необхідні наступні підстави: відсутність на судовому засіданні та не повідомлення про причини неявки, не подання відзиву з поважних причин; наявність доказів, що мають істотні значення для правильного вирішення справи.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Судом встановлено, що виклик відповідача ОСОБА_1 здійснювався через підсистему «Електронний суд», оскільки вона є зареєстрованим користувачем. Підтвердженням отримання нею надісланих судом документів, в тому числі судових повісток є відповідний реєстр /а.с. 125, 127, 149/. Крім того, виклик відповідача ОСОБА_1 до суду здійснено шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» /а.с. 131/.

Копія заочного рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 червня 2025 року, ОСОБА_1 отримала в підсистемі «Електронний суд 11 червня 2025 року /а.с. 150/.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідач була відсутня в судовому засіданні, однак судові повістки про розгляд справи отримувала в підсистемі «Електронний суд», тому була сповіщена про розгляд справи належним чином. Тобто, судом не було порушено порядок надіслання процесуальних документів на адресу відповідача.

Будучи користувачем підсистеми «Електронний суд» не була позбавлена можливості, перебуваючи за кордоном, направити до суду відзив на позовну заяву та інші докази на підтвердження своїх заперечень, однак цього не зробила. Жодних заяв про відкладення розгляду справи або інших клопотань відповідач не заявляла.

Також відповідач в заяві про скасування заочного рішення посилається на те, що має у своєму розпорядженні докази, які мають істотне значення для справи, а саме, підтвердження перебування за кордоном на момент укладення договору, використання у кредитному договорі контактних даних, які їй не належать, вказання контактною особою її малолітнього брата, лист до банку, в якому підтверджено, що вона не зверталась із запитом на відкриття рахунку, заява до поліції про можливі шахрайські дії з використанням її персональних даних.

Разом з тим, доказів отримання банком її листа, в якому підтверджено, що вона не зверталась із запитом на відкриття рахунку, та реєстрації органами поліції її заяви про можливі шахрайські дії з використанням її персональних даних, або внесення відомостей за даним фактом до ЄРДР, ОСОБА_1 до суду не надала.

Суд критично оцінює посилання відповідача на ту обставину, що на час укладення кредитного договору вона перебувала за кордоном, оскільки, як встановлено під час ухвалення заочного рішення договір між нею та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» був укладений в електронній формі, що не потребує особистої присутності. Крім того, сама заява про скасування заочного рішення направлена відповідачем через підсистему підсистемі «Електронний суд», адресою відповідача в даній заяві вказано м. Гродзиськ, що свідчить про те, що ОСОБА_1 і на даний час перебуває за кордоном, що не позбавило її можливості звернутись до суду з даною заявою.

Та обставина, що контактною особою нібито вказано малолітнього брата ОСОБА_1 , не має істотного значення для правильного вирішення справи. Крім того адреса електронної пошти, яку ОСОБА_1 зазначає в заяві про перегляд заочного рішення та долучених до неї заявах вказана і у договорі № 4434347 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеного між нею та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 01 березня 2024 року. При цьому в заяві, про вчинення ймовірного шахрайства зазначає, що у кредитному договорі вказані кредитні дані, що їй не належать (телефон, email).

Доводи заяви не містять доводів та доказів щодо неповноти встановлення всіх обставин, та які б спростовували висновки суду, викладені в рішенні, та не мають істотного значення.

Відповідачем не надано суду доказів поважності відсутності в судовому засіданні та не повідомлення про причини неявки, не подання відзиву з поважних причин, а також наявності доказів, що мають істотні значення для правильного вирішення справи.

Доказів того, що Договір визнано недійсним, або, що відповідач не підписувала його, та відповідність чи невідповідність розрахунку заборгованості, суду подано не було.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Далматова