1Справа № 335/4149/25 2/335/2147/2025
25 липня 2025 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді Шалагінової А.В., за участі секретаря судового засідання Савченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей,
ВСТАНОВИВ:
01.05.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя (виконавчі листи № 334/7287/19 від 18.03.2020) відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до їхнього повноліття. Проте, протягом всього часу він неналежним чином сплачував аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, зобов`язаний та має можливість утримувати дітей, вважала, що заборгованість виникла з його вини. Сукупний розмір заборгованості аліментів на дитину ОСОБА_3 станом на грудень 2024 р. складала 28 109,87 грн, а на ОСОБА_4 25 274,48 грн. Отже, в порядку ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України (далі СК України) позивачка має право на стягнення з відповідача пені у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів. Розмір пені за несплачені аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 за період жовтень 2024 р. грудень 2024 р. складає 26 702,57 грн, а пені за несплачені аліменти на утримання сина ОСОБА_4 за цей самий період 24 094,01 грн.
З наведених підстав просила стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей загальним розміром 50 796,58 грн. (а.с. 12).
Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.
Ухвалою судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання, призначене на 17.06.2025 о 15:00 год., встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 37).
Копію ухвали від 07.05.2025 разом із копією позовної заяви з додатками було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 16.05.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою».
17.06.2025 у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи судове засідання відкладене до 21.07.2025 на 13:00 год.
21.07.2025 судом завершено розгляд цієї справи та оголошено перерву для ухвалення рішення до 25.07.2025 до 11:40 год.
Позивачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. У заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями, проте конверти із поштовими відправленнями повернулись на адресу суду з відмітками пошти від 16.05.2025 та від 28.06.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання у день проставлення вказаних відміток у поштовому повідомленні. Причини неявки у судові засідання відповідач не повідомив, відзив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не подав.
Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву, судом, з урахуванням відсутності заперечень у позивачки проти заочного розгляду справи, в судовому засіданні 21.07.2025 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
На виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувають виконавчі провадження ВП № 61678053 (а.с. 6) та ВП № 61677948 (а.с. 7) з примусового виконання виконавчих листів № 334/7287/19, виданих 18.03.2020 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили, та аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.10.2019 до досягнення дитиною повноліття.
Проте, відповідач свій обов`язок зі сплати аліментів належним чином не виконував, аліменти своєчасно не сплачував, внаслідок чого за період з 01.01.2023 по 01.04.2025 утворилася заборгованість у таких розмірах: по аліментам на утримання сина ОСОБА_4 16 488,73 грн; по аліментам на утримання доньки ОСОБА_3 19 212,90 грн, що підтверджується складеними державним виконавцем розрахунками заборгованості зі сплати аліментів від 01.04.2025 ВП 61678053 (а.с. 4) та від 01.04.2025 ВП 61677948 (а.с. 5).
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується вищезазначеними розрахунками заборгованості зі сплати аліментів від 01.04.2025, виконаними державним виконавцем (а.с. 4, 5).
Водночас, при розрахунку пені суд враховує положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, яка підлягає застосуванню в силу ст. 5 Цивільного Кодексу України, оскільки вказана норма пом`якшує цивільну відповідальність боржника за несвоєчасну сплату аліментів.
Наведений позивачкою розрахунок заборгованості по пені суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та даним, зазначеним у розрахунку заборгованості державного виконавця. Відповідачем на засадах змагальності розрахунок заборгованості по аліментам, складений державним виконавцем, та розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів, складений позивачкою, під час судового розгляду не спростовано, альтернативних розрахунків суду не надано. Таким чином, в силу положень ст.ст. 12, 13, 77, 78, 81 ЦПК України в суду відсутні підстави для не взяття до уваги розрахунків заборгованості та пені, а тому суд вважає доведеним розмір заборгованості по аліментам за період за період з 01.01.2023 по 01.04.2025 утворилася заборгованість у таких розмірах: по аліментам на утримання сина ОСОБА_4 16 488,73 грн; по аліментам на утримання доньки ОСОБА_3 19 212,90 грн, та розмір пені, зазначений у розрахунку позивачки, за період з жовтня 2024 р. по грудень 2024 р. по аліментам на утримання сина ОСОБА_4 24 094,01 грн, та по аліментам на утримання доньки ОСОБА_3 26 702,57 грн.
В силу ч. 1ст. 196 СК України сума пені підлягає обмеженню до розміру заборгованості по аліментам, тобто до 16 488,73 грн (заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_4 ) та до 19 212,90 грн (заборгованість по аліментам на утримання доньки ОСОБА_3 ).
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню на суму 35 701,63 грн (16 488,73 + 19 212,90 = 35 701,63 грн).
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивачка звільнена від сплати судових витрат на оплату судового збору. Інші судові витрати не понесла. Відтак, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період з 01 січня 2023 року по 01 квітня 2025 року загальним розміром 35 701 (тридцять п`ять тисяч сімсот одна) гривня 63 копійки.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення надіслати сторонам рекомендованими листами із повідомленнями.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Рішення складено в повному обсязі 07 березня 2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивачка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя А.В. Шалагінова