Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2085/25 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 85 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Борисюка Р.М., Шевчук А.М.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Житомирі цивільну справу №279/2085/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою, за апеляційною скаргою представника Міністерства оборони України Балтак Дмитра Олеговича на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Коваленка В.П., присяжних: Писарського А.Є., Гарбовської І.О., в м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим. Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_3 , 09.02.2023 року був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . 06.07.2024 року ОСОБА_3 знаходився в зоні бойових дій в районі н.п. Залізне Бахмутського району Донецької області та під час виконання бойового завдання, виконуючи мужньо свій військовий обов`язок, захищаючи волю та незалежність України зник безвісті. З того часу немає жодної звістки від нього. Існували обставини, які вказують на ймовірну загибель ОСОБА_3 . Оголошення померлим ОСОБА_3 необхідно заявниці для отримання свідоцтва про його смерть, отримання державної допомоги членам сім`ї загиблих захисників України та оформлення спадщини, яка залишилась після його смерті.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 квітня 2025 року заяву задоволено. Оголошено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сингаї, Коростенського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , померлим від дня його вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання виконуючи мужньо свій військовий обов`язок захищаючи волю та незалежність України. Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сингаї, Коростенського району, Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 . Місцем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сингаї, Коростенського району, Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вважати н.п. Залізне Бахмутського району, Донецької області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник Міністерства оборони України Балтак Д.О. подав апеляційну скаргу у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального права та прямо суперечить нормам процесуального права. Нормами чинного цивільного законодавства України визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток із зазначеного встановлений змістом частини другої статті 46 ЦК України, згідно якої фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. В свою чергу, Законом України «Про оборону України» визначено, що: Бойові дії форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 наведений правовий висновок, згідно якого шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи. При цьому, конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 р. № 309. У змісті вищенаведеного Наказу № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Так, оголошуючи померлим (загиблим) стрільця 2 стрілецького відділення стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 суд першої інстанції визначив день вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті - н.п. Залізне Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області. В свою чергу, у пункту 1.2. Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 № 309 наявний запис за № UA0075529 активні бойові дії на території Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області станом на поточний момент не завершені. Таким чином, з огляду на відсутність факту закінчення воєнних дій на території даного населеного пункту, як місця вірогідної загибелі ОСОБА_3 , то відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним та вказана заява судом першої інстанції підлягала відхиленню.

25 липня 2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 надіслав відзив у якому просить апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.04.2025 залишити без змін. Вказує, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції ґрунтується на юридичному, достатньо обґрунтованому припущені смерті особи.. суд першої інстанції ухвалив рішення про оголошення ОСОБА_3 померлим, встановивши факт його зникнення ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання. Міністерство оборони України в апеляційній скарзі помилково застосовує ч.2 ст. 46 ЦК України, ігноруючи її повну редакцію. Вказана норма прямо дозволяє суду врахувати конкретні обставини справи і оголошувати особу померлою до спливу двох років, але не раніше шести місяців. У рішенні суду встановлено наявність саме таких обставин, що загрожували смертю, тобто виконання бойового завдання в умовах воєнних дій, що підтверджено численними доказами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про оголошення особи померлою, суд першої інстанції дійшов висновку, що від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 05.04.2023 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.02.2023 № 14 (місто Житомир) солдата ОСОБА_3 призваного під час загальної мобілізації на військову службу, призначено на посаду стрільця 2 стрілецького відділення з стрілецького взводу 3 стрілецької роти НОМЕР_3 окремого стрілецького батальйону, ВОС-100915А.

Згідно з витягу з наказом командира військової частини НОМЕР_1 за № 444 від 12.07.2024, ОСОБА_3 зник безвісті 06.07.2024 року.

За фактом зникнення безвісті стрільця 2 стрілецького відділення стрілецького взводу 3 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 проведено службове розслідування.

У відповідності до вказаного наказу ОСОБА_3 зник за наступних обставин: 06.07.2024 року солдат ОСОБА_3 безвісти зник в ході бойових дій під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини в районі населеного пункту с. Залізне Бахмутського району Донецької області. Місце знаходження солдата ОСОБА_3 на даний час невідоме. Під час зникнення безвісті солдат ОСОБА_3 мав при собі засоби захисту (бронежилет , шолом).

Доказами зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 є : Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративногосподарської діяльності) №391 від 06.07.2024; Довідка-доповідь № 867 від 06.07.2024; Пояснення стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 від 08.07.2024; Пояснення стрільця 3 стрілецького відділення І стрілецького взводу з стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 від 08.07.2024; Виписка з Журналу бойових дій 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2024; Витяг з журналу ведення бойових дій військової частини НОМЕР_1 , № Р/3 28 від 04.07.2024; Витяг (копія) бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2024 №2/56 ДСК.

Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зроблено висновок, що шість місяців, які визначені в реченні 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, (в подальшому - затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376).

У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території, у зв`язку з чим суди можуть використовувати дані з відповідного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності (п.п. 81 85).

Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п.п. 94, 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 06.07.2024 року зник безвісти при виконанні бойового завдання поблизу населеного пункту Залізне Бахмутського району Донецької області.

Місто Залізне відноситься до Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області.

Відповідно до Переліку у розділі І Території, на яких ведуться (велися) бойові дії ( наказ №309 від 22 грудня 2022 року) на території Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області, бойові дії велись з 24.02.2022 по 06.08.2024 року.

Відповідно до Переліку у розділі І Території, на яких ведуться (велися) бойові дії ( наказ №376 від 28 лютого 2025 року) на території Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області, бойові дії велись з 07.08.2024 по 02.02.2025 року.

Разом з тим, у розділу II Переліку Тимчасово окуповані рф території України ( наказ №376 від 28 лютого 2025 року) зазначено, що територія Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області з 03 лютого 2025 року окупована.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Колегія суддів враховує, що з даних зазначених в переліку встановлено, що бойові дії на території м. Залізне Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області велись з 24.02.2022 по 02.02.2025 року, проте в даному випадку необхідно враховувати, що з 03.02.2025 та станом на теперішній час зазначена територія є тимчасово окупованою.

Тобто, станом на день розгляду справи судом першої інстанції, на території, яка є місцем зникнення безвісти ОСОБА_3 активні бойові дії ще не завершенні, та дана територія окупована рф.

З огляду на вказане, обставини справи не дають підстав колегії суддів для висновку про можливість оголошення ОСОБА_3 померлим до спливу строків вказаних у ч. 2 ст. 46 ЦК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на зазначене не звернув увагу, не правильно застосував норми матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, дійшов помилкового висновку про задоволення заяви, що у відповідності до положень статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги Міністерства оборони України сплатило 726,72 грн, тому зазначені судові витрати підлягають стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України Балтак Дмитра Олеговича задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 726,72 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 29 липня 2025 року.

Головуючий

Судді