465/6175/24
6/465/192/25
У Х В А Л А

01.08.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі головуючої судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Балаболки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження по виконанню рішення Франківського районного суду міста Львова у справі № 465/6175/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Заочним рішенням Франківського районного суду міста Львова від 16.09.2024 (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 10.01.2025) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 8910813 від 05.04.2023 в розмірі 15 964,80 гривень та судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви, а всього разом 18 387,20 гривень.

Рішення набрало законної сили і на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист.

22.07.2025 відповідачем ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про зупинення виконавчого провадження в межах розгляду справи № 465/6175/24. Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, що відповідно до п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для зупинення виконавчих дій.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.07.2025, головуючим суддею у справі визначену Кушнір Б.Б.

Перевіривши матеріали справи, подану заяву в процесі виконання судового рішення та надані докази, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про зупинення виконання рішення суду, з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Як передбачено ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно п. 1, п.2 ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі : проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу; зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про зазначені обставини, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

У відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключні обставини, що зумовлюють зупинення вчинення виконавчих дій.

Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються державним виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме зупинення виконавчого провадження вирішується безпосередньо державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Цивільно процесуальне законодавство не передбачає право суду першої інстанції, який ухвалив рішення, зупиняти виконавче провадження (дію рішення) під час його виконання, натомість можливість зупинення виконання рішення суду відноситься до повноважень державного виконавця.

Окрім того, заявником до вказаної заяви не долучено жодного доказу, яким би підтверджувалось відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, як і не подано доказу про звернення до державного виконавця із відповідною заявою про зупинення виконавчого провадження.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, враховуючи вище викладені приписи законодавства, передбачених законом підстав для задоволення заяви немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України, ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення суду по цивільній справі №465/6175/24 за Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 01 серпня 2025 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч.1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя Б.Б.КУШНІР