Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2025 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Крегул М.М.,
за участю секретаря судового засідання Мішко М.М.,
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2025 року позовну заяву задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договорами позики від 01 вересня 2017 року в розмірі 50 000,00 доларів США, 3% відсотки річних від суми заборгованості у розмірі 24,70 долари США, та втрати від інфляції у розмірі 3 долари США, а також судовий збір в розмірі по 6710,00 грн. з кожного.

Адвокат Сочка В.І., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , подав до суду заяву про ухвалення у вказаній справі додаткового рішення, у якій просить стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на надання правової допомоги в розмірі по 17 500,00 грн. з кожного.

Від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Мигальчич Л.А. до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, доводи якого зводяться до того, що заявлений розмір судових витрат на правову допомогу не є співмірним із складністю справи, ціною позову та фактично виконаними адвокатом роботами.

У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд ухвалює додаткове судове рішення без виклику сторін.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, письмові заперечення, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2025 року позовну заяву задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договорами позики від 01 вересня 2017 року в розмірі 50 000,00 доларів США, 3% відсотки річних від суми заборгованості у розмірі 24,70 долари США, та втрати від інфляції у розмірі 3 долари США, а також судовий збір в розмірі по 6710,00 грн. з кожного.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Так, у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд повинен врахувати заперечення відповідача щодо неспівмірності розміру судових витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам, складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та (або) значення справи для сторони. Законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року по справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20).

Отже, із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

З доданих до заяви доказів та матеріалів справи судом встановлено, що 15.06.2023 року між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднання «ІНІЦІАЛІС» було укладено договір про надання правової допомоги, зі строком дії до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 5.1. Договору).

Договором, в тому числі визначено його предмет, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін та вартість правової допомоги та порядок оплати послуг, який визначається сторонами у додаткових угодах (п.2.1. Договору).

Також 15.06.2023 року між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднання «ІНІЦІАЛІС», в особі керуючого партнера Сочки В.І. укладено додаткову угоду №1, в якій окрім іншого сторони погодили вартість правової допомоги у розмірі 20000,00 грн., що включає підготовку заяв по суті справи та участь у 10 судових засіданнях.

Окрім цього, 20.05.2024 року між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднання «ІНІЦІАЛІС», в особі керуючого партнера Сочки В.І. укладено додаткову угоду №2, в якій сторони, виходячи із стану розгляду справи та змісту заперечень відповідачів проти позову, констатували істотне збільшення обсягу та видів правової допомоги, зокрема участь адвоката більш ніж 10 судових засіданнях, а також підготовки додаткових заяв з процесуальних питань, та збільшили загальну вартість правової допомоги, яка складає 35000,00 грн.

До заяви також долучено звіт про надання адвокатським об`єднанням «Ініціаліс» правової допомоги, який містить дату та вид правової допомоги, а також акт приймання-передавання виконаних робіт та наданих послуг від 02.06.2025 року.

На підтвердження оплати позивачем адвокатських послуг до заяви також долучені рахунок та квитанцію про оплату.

На підставі вищевикладеного, суд враховуючи заявлені позовні вимоги, складність справи, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, вважає, що витрати позивача пов`язані з правничою допомогою адвоката у сумі 35000,00 грн. є обґрунтованими та, враховуючи повне задоволення позову, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 133, 137, 141, 246, 247, 270, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Сочки Віталія Івановича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі №308/11042/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: ОСОБА_2 та відповідача 2: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ).

Відповідач 1: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 ).

Відповідач 2: ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 ).

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул