ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3819/25 Справа № 199/9907/22 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

при секретарі Коляді Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Донецької обласної прокуратури на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року по справі за позовом виконувача обов`язків керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області Мікаєлян Фріди Седраківни в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2022 року Виконувача обов`язків керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області Мікаєлян Фріди Седраківни звернулась до суду в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_1 , про витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 16 березня 2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Мангушської районної державної адміністрації Попруженком А.В. зареєстровано право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:2155, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства на території Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів (номер запису про державну реєстрацію права власності 35984227).

Підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку став, як зазначено у Державному реєстрі речових правна нерухоме майно, наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 03 січня 2020 року №28-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким ОСОБА_2 надано безоплатно у власність земельну ділянку, площею 2 га, (кадастровий номер :07:000:2155) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів, та копія якого міститься у реєстраційній справі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

12 грудня 2020 року ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу №3470, посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чекіда О.А., продала земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:2155 ОСОБА_3 .

07 червня 2021 року ОСОБА_3 продала вказану земельну ділянку ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу № 1122, посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Скалуном Р.В.

При цьому, відповідно до наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області копії наказу з аналогічними реквізитами номером та датою наказом №28-СГ від 03 січня 2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку документації землеустрою», яким ОСОБА_4 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, розташованої на території Новоселівської першої сільської ради Ясинуватського району Донецької області за межами населених пунктів, розміром 2 га, відмовлено.

Тобто, зміст наказу №28-СГ від 03 січня 2020 року, фактично прийнятого Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області, не відповідає змісту наказу з тими ж реквізитами, що міститься у реєстраційній справі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:2155.

Таким чином, державою ніколи не приймалося рішення про відчуження земельної ділянки :07:000:2155, а остання вибула з державної власності поза її волею.

Прокурор вважав, що наявні підстави для подання позовної заяви у даній справі в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області; Кальчицька сільська рада Донецької області, як представник власника (територіальної громади), мала б здійснити захист прав на земельні ділянки; нездійснення захисту компетентним органом полягає у тому, що Кальчицька сільська рада Донецької області не вжила будь-яких заходів для витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Тому, посилаючись на вказані обставини, прокурор просив суд:

-Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Кальчицької сільської ради Донецької області, , земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2 га, з кадастровим номером :07:000:2155, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Кальчицької сільської ради Маріупольського району Донецької області;

-стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Донецької обласної прокуратури, , 2481 грн. витрат на сплату судового збору.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги не доведені належними, достовірними та допустимими доказами, та прокурор надав докази у копіях, які не засвідчені з оригіналу, не надав вирок суду за результатами розгляду кримінального провадження, відкритого стосовно підроблення наказів ГУ Держгеокадастру в Донецькій області.

В апеляційній скарзі Донецька обласна прокуратура просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 16 березня 2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Мангушської районної державної адміністрації Попруженком А.В. зареєстровано право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:2155, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства на території Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів, номер запису про державну реєстрацію права власності 35984227 (а.с.16-21, 116).

Підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку став, як зазначено у Державному реєстрі речових правна нерухоме майно, наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 03 січня 2020 року №28-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким ОСОБА_2 надано безоплатно у власність земельну ділянку, площею 2 га, (кадастровий номер :07:000:2155) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів (а.с.15).

12 грудня 2020 року ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу № 3470, посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чекіда О.А., продала земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:2155 ОСОБА_3 (а.с.22-25).

07 червня 2021 року ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу № 1122, посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Скалуном Р.В., продала вказану земельну ділянку ОСОБА_1 (а.с.26-28).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Донецькій області №28-СГ від 03 січня 2020 року ОСОБА_2 надано безоплатно у власність земельну ділянку, площею 2,000 га, (кадастровий номер :07:000:2155) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів (а.с.15).

Водночас, відповідно до наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області копії наказу з аналогічними реквізитами номером та датою наказом №28-СГ від 03 січня 2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку документації землеустрою», яким ОСОБА_4 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, розташованої на території Новоселівської першої сільської ради Ясинуватського району Донецької області за межами населених пунктів, розміром 2 га, відмовлено.

При цьому, 07 червня 2021 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Скалуном Р.В. зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:2155, площею 2 га, (номер запису про державну реєстрацію права власності 58596425) (а.с.16).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, щопозовні вимоги не доведені належними, достовірними та допустимими доказами, та прокурор надав докази у копіях, які не засвідчені з оригіналу, не надав вирок суду за результатами розгляду кримінального провадження, відкритого стосовно підроблення наказів ГУ Держгеокадастру в Донецькій області.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Положеннями статті 373 ЦК України встановлено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Частиною 4 статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Положеннями частин 1, 2 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Зі змісту ст. 116 ЗК України вбачається, що наявність рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність визначається в якості обов`язкової передумови для подальшого отримання прав власності на земельну ділянку.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України та Закону України Про землеустрій.

Положеннями ст. 118 ЗК України визначено порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії: 1)подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Відповідно до положень ст.ст. 193, 195, 202, 203 ЗК України Державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Основними завданнями ведення державного земельного кадастру є: забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Процедура державної реєстрації земельної ділянки передбачена Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17 жовтня 2012 року.

Відповідно до п. 107 Порядку № 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється, зокрема, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи (п. 109 Порядку № 1051).

Пункт 110 Порядку № 1051 передбачає, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації); електронний документ.

Після прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про затвердження документації із землеустрою, яка є підставою для державної реєстрації земельної ділянки, та надання Держгеокадастру або його територіальному органові відповідно до компетенції засвідченої копії такого рішення Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить відповідні відомості до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі.

До поземельної книги в паперовій формі додається засвідчена копія рішення, яке є підставою для внесення відомостей до неї (п. 112 Порядку № 1051).

Пунктом 113 Порядку № 1051 встановлено, що Державний кадастровий реєстратор в день отримання інформації про зареєстровані речові права на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносить відомості про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних зазначеного Реєстру до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлена судом.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, відновлення становища, яке існувало до порушення.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, колегія суддів встановила та це підтверджується матеріалами справи, що Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області не приймався наказ № 28-СГ від 03 січня 2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності», яким ОСОБА_2 безоплатно передано з земель державної власності у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:2155, площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів.

Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області наказ щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою на земельну ділянку :07:000:2155 Головним управлінням не приймався.

Крім того, Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області надано належним чином завірену копію наказу № 28-СГ від 03 січня 2020 року, але іншого змісту, а яким відмовлено у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою ОСОБА_4 щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки площею 2,0000 га на території Новоселівської першої сільської ради Ясинуватського району Донецької області за межами населених пунктів, для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, реєстрація права власності за ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку відбулася на підставі наказу № 28-СГ від 03 січня 2020 року Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення, але який згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області наказ № 28-СГ від 03 січня 2020 року Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення взагалі не видавався.

Слід зазначити, відсутність такого рішення з боку держави, як власника земельної ділянки, свідчить про відсутність рішення уповноваженого органу, на підставі якого ОСОБА_2 набула право власності на спірну земельну ділянку.

В подальшому, 12 грудня 2020 року ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу № 3470, посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чекіда О.А., продала земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:2155 ОСОБА_3 (а.с.22-25). Яка в свою чергу, 07 червня 2021 року за договором купівлі-продажу № 1122, посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Скалуном Р.В., продала вказану земельну ділянку ОСОБА_1 (а.с.26-28).

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16.

Враховуючи, що державна реєстрація права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку проведена на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області наказ № 28-СГ від 03 січня 2020 року Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення, який Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області не видавався, позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про витребування земельної ділянки, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості, та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням судового рішення про задоволення позовних вимог про витребування земельної ділянки.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури задовольнити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року - скасувати.

Позов виконувача обов`язків керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області Мікаєлян Фріди Седраківни в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки задовольнити.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Кальчицької сільської ради Донецької області, земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2 га з кадастровим номером :07:000:2155, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Кальчицької сільської ради Маріупольського району Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Донецької обласної прокуратури судовий збір у сумі 6202,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 29 липня 2025 року.

Повний текст судового рішення складено 31 липня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова