Справа № 538/1538/22
Провадження № 2/538/2/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2025 року м. Лохвиця
Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря судового засідання Криворучко В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки,
в с т а н о в и в:
Ухвалою судді від 14.11.2022 вказану позовну заяву було прийнято до провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 06.03.2024 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання.
27.05.2024 р. представником позивача було подано заяву в порядку ст. 49 КПК України з проханням стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 204421 грн 97 коп та моральну шкоду в розмірі 250000 грн .
10.06.2024 року згідно розпорядження № 14 від 10 червня 2024 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» в зв`язку з відрядженням судді Зуб Т.О. до Полтавського районного суду Полтавської області та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями в провадження судді Цімботи Л.Г. надійшла справа за вищевказаною позовною заявою.
Ухвалою судді від 14.06.2024 цивільну справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 21.10.2024 підготовче провадження було закрито, а справу призначено до розгляду по суті.
Позивач та її представник в судовому засіданні, позовні вимоги з урахуванням уточнюючої позовної заяви підтримали, пояснили обставини, викладені в позові та в уточненій позовній заяві, позивач також зазначила, що злам металевої пластини відбувався, на її думку,через те, що лікарі неправильно поставили їй діагноз та надавали не те лікування, в результаті чого кістка ноги просто гнила, і це потягло злам металевої пластини.
Відповідачі та їх представник в судовому засіданні просили в позові відмовити, аргументуючи відсутністю належних і допустимих доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди. Так представник відповідачів зазначив, що позивачем не надано доказів, що витрати понесені нею після березня 2021р. пов`язані безпосередньо з ДТП, а не з можливим неналежним наданням медичної допомоги, чи з можливим недотриманням позивачкою рекомендацій лікарів.
Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши подані докази, дійшов такого висновку.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2005, перебуває у власності ОСОБА_2 (а.с.6).
Заводською амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 1 надано ОСОБА_1 виписку з медичної карти стаціонарного хворого МСЕК № 205, відповідно до якої ОСОБА_1 з 20.12.2021 по 29.12.2021 перебувала в даній лікувальній установі, повний діагноз: Стан після відкритого перелому середньої треті правої гомілки. Оригінал вказаного документу за поясненнями позивачки у неї відсутній, оскільки наданий нею до МСЕК при оформленні/переоформленні інвалідності (а.с.7).
Заводською амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 1 надано ОСОБА_1 виписку з медичної карти стаціонарного хворого МСЕК № 105, відповідно до якої ОСОБА_1 з 20.04.2022 по 27.04.2022 перебувала в даній лікувальній установі, повний діагноз: дискогенна компресійна радикулопотія ліворуч, стан після оперативного лікування (29.09.2021, 15.03.2021), стан після перелому середньої треті правої гомілки. Оригінал вказаного документу за поясненнями позивачки у неї відсутній, оскільки наданий нею до МСЕК при оформленні/переоформленні інвалідності (а.с.8).
Заводською амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 1 надано ОСОБА_1 виписку з медичної карти амбулаторного хворого МСЕК № 3125 від 23.12.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 перебувала в даній лікувальній установі, повний діагноз: уповільнено консолідуючий після БІМОС (05.04.2021) перелом середньої треті правої гомілки, дискогенна компресійна радикулопотія ліворуч, стан після оперативного лікування (29.09.2021). Оригінал вказаного документу за поясненнями позивачки у неї відсутній, оскільки наданий нею до МСЕК при оформленні/переоформленні інвалідності (а.с.9).
КЗ «3 міська клінічна лікарня м. Полтави» Полтавської міської ради 28.04.2022 надано ОСОБА_1 консультаційний висновок спеціаліста: уповільнено консолідуючий після БІМОС (05.04.2021) перелом середньої треті правої гомілки, больовий синдром. Оригінал вказаного документу за поясненнями позивачки у неї відсутній, оскільки наданий нею до МСЕК при оформленні/переоформленні інвалідності (а.с.10).
Як докази позивачем також надано оригінал та копію договору доручення від 05.09.2021 та рахунок № 480 від 05.09.2021 ТОВ «МЕДІКА ГРУП» замовник ОСОБА_1 найменування послуги: КТ поперекового відділу хребта, вартість 900 грн ( а.с. 11,зворот а.с.11).
З Акту надання послуг № 142 від 12.03.2021 ТОВ «НЕЙРОСПАЙН» ОСОБА_1 надано медичні послуги Повторна консультація: 500 грн, післяопераційне медикаментозне лікування з перебуванням: 3500 грн, загальна вартість 4000,00 грн. Оригінал вказаного документу за поясненнями позивачки у неї відсутній, оскільки наданий нею до МСЕК при оформленні/переоформленні інвалідності (а.с.12).
КЗ «3 міська клінічна лікарня м. Полтави» Полтавської міської ради надано ОСОБА_1 виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 705, відповідно до якої ОСОБА_1 з 05.04.2021 по 08.04.2021 перебувала в даній лікувальній установі, повний діагноз: відкритий перелом (01.12.2020) с/З правої гомілки. Стан після оперативного лікування (02.12.2020, 15.03.2021) Двобічна полісегментна пневмонія. Оригінал вказаного документу за поясненнями позивачки у неї відсутній, оскільки наданий нею до МСЕК при оформленні/переоформленні інвалідності (а.с.13).
З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 492 КП «3 міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», встановлено, що ОСОБА_1 з 15.03.2021 по 17.03.2021 перебувала в даній лікувальній установі, повний діагноз: відкритий перелом (01.12.2020) с/З правої гомілки. Стан після МОС (02.12.2020) с/З правої в/гомілкової кістки. Злам металофіксатора із вторинним зміщенням уламків. Інфікована тривало незаживаюча рана правої гомілки. Оригінал вказаного документу за поясненнями позивачки у неї відсутній, оскільки наданий нею до МСЕК при оформленні/переоформленні інвалідності (а.с.14).
Як доказ позивачем надано копію чеків та ймовірно копії рахунків (копії виготовлена таким чином, що частина тексту не читається), які були видані ТОВ «ТОТУС-ФАРМ» від 06.04.2021 на суму 3526,60 грн та від 15.03.2021 на суму 4826,60 грн. За повідомленням позивачки оригінали таких документів в неї відсутні (а.с.15)
Як докази позивачем надані і ксерокопії інших фіскальних чеків (а.с. 17-23), проте за повідомленням позивачки їх оригіналів вона надати не може.
З копії чека від 29.09.2022, наданого аптечним пунктом № 4 Аптеки № 1, вбачається відпуск лікарських засобів та виробів на 5100 грн (а.с.24, зворот а.с. 92).
З розрахунку оплати за послугами медичної допомоги № 788890, № 789047 та № 789415 від 11.08.2022 ОСОБА_1 встановлено, що загальна сума до сплати за послуги медичної допомоги 2440 грн, 400 грн, 370 грн (а.с.25, зворот а.с. 91, а.с. 92).
21.07.2022 здійснено повторно огляд інваліда ОСОБА_1 , яку визнано особою з інвалідністю II групи з ураженням ОРА, дата чергового переогляду 21.07.2024, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 21.07.2022 (а.с.5).
У копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3548 КП «3-я Міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», зазначено, що ОСОБА_1 з 22.09.2022 по 03.10.2022 перебувала в даній лікувальній установі, повний діагноз: хибний суглоб с-н/З правої гомілки, стан після БІМОС, стійкий больовий синдром. Оригінал вказаного документу за поясненнями позивачки у неї відсутній, оскільки наданий нею до МСЕК при оформленні/переоформленні інвалідності (а.с.90).
У виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 215 КП «3-я Міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», зазначено, що ОСОБА_1 з 10.01.2023 по 16.01.2023 перебувала в даній лікувальній установі, повний діагноз: Стан після МОС перелому правої гомілки. Комплексний регіональний стійкий больовий синдром ІІ типу. Стан після оперативного видалення грижі L5-S1 анамнестично без функціональних порушень. Оригінал вказаного документу за поясненнями позивачки у неї відсутній, оскільки наданий нею до МСЕК при оформленні/переоформленні інвалідності (а.с.96).
КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» надано ОСОБА_1 виписку № 7655 із медичної карти стаціонарного хворого, відповідно до якої ОСОБА_1 з 29.02.2024 по 12.03.2024 перебувала в даній лікувальній установі, повний діагноз: хронічний постравматичний остеомієліт. Стан після остеосинтезу правої в/гомілкової кістки. Травму отримала внаслідок ДТП 01.12.2020. Оперована в смт. Лохвиця 02.12.2020. 14.03.2021 видалення фіксаторів в 3 МКЛ м. Полтава. 05.04.2021 БІМОС правої в/гомілкової кістки. 29.09.2022 МОС правої в/гомілкової кістки. Останні півроку відмічає погіршення стану. 29.02.2024 госпіталізована до ОТВ ПОКЛ. Оригінал вказаного документу за поясненнями позивачки у неї відсутній, оскільки наданий нею до МСЕК при оформленні/переоформленні інвалідності (а.с.106).
На підтвердження витрат понесених на лікування позивач як доказ надала суду копії квитанцій до прибуткового касового ордера та фіскальних чеків, пред`явивши їх оригінали для огляду. Всі ці витрати позивача мали місце в період після виявлення факту зламу металофіксатора. (а.с. 93-95, 99-105,108).
Наведені факти свідчать, що між сторонами виникли деліктні правовідносини, які регулюються такими правовими нормами.
Частиною першою ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно із п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно із п.п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього у її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч. 6 ст 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно під час ДТП отримала тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичного експерта, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя та проходила відповідне лікування.
Відповідно ж до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Натомість стороною позивача не надано суду жодних доказів на підтвердження понесених нею витрат на лікування в період з 01.12.2020 (дати ДТП) і до 15.03.2021 (дати зламу поставленого металофіксатора), та не надано жодного належного і допустимого доказу на підтвердження взаємозв`язку подальшого (після зламу металофіксатора) лікування безпосередньо з отриманими тілесними ушкодженнями під час ДТП.
Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні оригінали документів та/або вони датовані після 15.03.2021, при цьому позивач не просила витребовувати у МСЕК оригіналів тих документів, які, за її словами, передані нею до цієї установи. Також суд зауважує, що копії декількох документів (а.с. 16) датовані ще 29.09.2020, тобто до події ДТП.
Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 204421 грн не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.
З огляду на вказане суд відмовляє у задоволенні заявлених вимог про стягнення матеріальної шкоди за недоведеністю.
Щодо вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди, то слід зазначити таке.
Дійсно вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 23.01.2024 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Встановлено, що позивачу внаслідок ДТП спричинено фізичні та душевні страждання. Факт заподіяння моральної шкоди є доведеним, оскільки є наслідком вчинення ОСОБА_3 ДТП, у якій постраждала позивач. Судом встановлено, що причетний до ДТП автомобіль належить ОСОБА_2 , а керувала ним ОСОБА_3 . Ці обставини, так само як і обставина отримання ОСОБА_1 моральної шкоди, стороною відповідача визнано і не заперечувались.
З урахуванням встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що відповідачами заподіяна позивачу моральна шкода, яка підлягає стягненню.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує, що позивачу завдано тілесні ушкодження, унаслідок чого вона тривалий час терпіла фізичний біль, мала зміни у своєму звичному укладі життя та для організації свого життя та побуту змушена була докладати додаткових зусиль (тривале лікування, зміни у способі життя тощо).
Суд, з урахуванням засад співмірності, розумності та доцільності, прийшов до висновку, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу, належить визначити у 200000 грн, що буде достатнім для відшкодування її втрат немайнового характеру та не стане джерелом збагачення.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 1240,50 грн з кожного.
Керуючись ст.ст. 13, 18, 81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , моральну шкоду у розмірі 200000 (двісті тисяч) грн 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь держави судовий збір в розмірі по 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп з кожного.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 24 липня 2025 року.
Суддя Лохвицького
районного суду Людмила ЦІМБОТА