У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2025 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Титикайлу І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Шиміна Олега Павловича про забезпечення позову у справі,-

в с т а н о в и в :

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Шимін Олег Павлович звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження 37/60 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрованих 03.04.2025 року за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна : 01.

В обґрунтування заяви посилаються на те, що в провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору П`ята Львівська державна нотаріальна контора, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Бігальська Мар`яна-Марія Юріївна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Представник позивачки зазначив, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова 12.02.2025 відкрито провадження у справі, також ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.02.2025 вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження 35/60 часток та 2/60 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрованих 09.08.2023 року за ОСОБА_3 . Однак, всупереч вказаній забороні, ОСОБА_3 відчужила 37/60 часток житлового будинку ОСОБА_2 згідно з договором дарування від 03.04.2025 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А., запис в реєстрі за № 2716. На підставі вказаного договору дарування, рішенням про державну реєстрацію прав від 03.04.2025 індексний номер №78186889 державним реєстратором - приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 37/60 часток житлового будинку. У зв`язку з викладеним, позивачем подано заяву про зміну позовної вимоги з визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння ОСОБА_2 . Оскільки забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження спірного нерухомого майна, з метою недопущення перереєстрації прав на це майно та зміни його титульного володільця під час судового розгляду справи, жодним чином не створює відповідачеві перешкоди у користуванні, а заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом, то відповідно позивач не вбачає підстав для зустрічного забезпечення. Крім того зазначив, що позивачем на виконання вимог ухвали Франківського районного суду м. Львова від 12.02.2025 року сплачено зустрічне забезпечення у розмірі 50000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача подану заяву підтримав, просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження 37/60 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрованих 03.04.2025 року за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01. Додав, що стороною позивача сплачено забезпечувальний платіж, вказаний у в ухвалі Франківського роайнного суду м. Львова про забезпечення від 12 лютого 2025 року в сумі 50000 грн.

Протокольною ухвалою суду від 22.07.2025 року залучено до розгляду справи в якості відповідача ОСОБА_2 ..

Відповідачка ОСОБА_2 при вирішенні питання про забезпечення позову поклалась на розсуд суду та зазначила, що не має наміру відчужувати 37/60 частки будинку до вирішення спору.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Воробець С.І. просив відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши думку учасників, дослідивши подану заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи представника позивачки про необхідність забезпечення позову, не вирішуючи питання обґрунтованості позовних вимог по суті, суд доходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. При цьому, вказана стаття не встановлює для заявника обов`язку надавати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який просить позивач вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Згідно ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Так, предметом спору в частині змінених позовних вимог є визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та витребування на користь позивачки із володіння ОСОБА_2 9/250 часток на будинок АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги зміст позовних вимог, їх підставу та предмет позову, суд вважає, що при розгляді даної заяви про забезпечення позову знайшли своє підтвердження доводи позивача про наявність правовідносин між сторонами у справі, тому вимога позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 37/60 частки будинку, до набрання рішенням законної сили, є співмірною із заявленими позовними вимогами, та такою, що відповідає засадам справедливості і розумності та може забезпечити ефективне поновлення прав позивача, у разі ухвалення сприятливого рішення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача.

Отже, заява про забезпечення позову, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи або за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Згідно з ч.7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком, лише, збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9 ст. 158 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 149-158 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження 37/60 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрованих 03.04.2025 року за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити, що суд може за вмотивованим клопотанням учасника справи скасувати заходи забезпечення позову; допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три роки до 23 липня 2028 року.

Повний текст ухвали складено 25.07.2025 року.

Суддя Мигаль Г.П.