УХВАЛА

29 липня 2025 року

м. Київ

справа № 712/8643/16-ц

провадження № 61-9186ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Черкаська міська рада, Публічне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила зобов`язати відповідачів усунути порушення права власності на земельну ділянку, шляхом знесення самовільно побудованої бетонної огорожі на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із зустрічним позовом, у якому просили зобов`язати

ОСОБА_2 усунути порушення права власності на земельну ділянку шляхом знесення самовільно побудованої ОСОБА_2 огорожі на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

26 лютого 2025 року Соснівськ ий районний суд м. Черкаси ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_6 задовольнив.

Зобов`язав ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 усунути порушення права користування земельною ділянкою шляхом знесення самовільно побудованої бетонної огорожі на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнив.

Зобов`язав ОСОБА_6 знести самовільно побудовану огорожу на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Не погодившись з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від

26 лютого 2025 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просили вказане рішення в частині задоволення первісного позову скасувати, а в частині задоволення зустрічного позову - залишити без змін.

Черкаський апеляційний суд своєю постановою від 17 червня 2025 рокурішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2025 року в оскаржуваній частині залишив без змін.

15 липня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 червня 2025 року, у якому просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення первісного позову скасувати та залишити без змін рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі щодо усунення порушення права власності на земельну ділянку, шляхом знесення самовільно побудованої бетонної огорожі.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на характер спірних правовідносин, предмет та підстави позову, справа № 712/8643/16-ц є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що апеляційним судом не враховано правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду, не заслуговує на увагу, тому що воно зводиться до незгоди заявника з установленими судами обставинами справи і оцінкою судів попередніх інстанцій наявних у справі доказів.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Зазначення у постанові апеляційного суду про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Черкаська міська рада, Публічне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 червня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов