Справа № 352/1415/25
Провадження № 2/352/867/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі Гриньків Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

18.06.2025 року представник позивача звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 26.06.2013 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З травня 2025 року кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Дитина проживає разом з матір`ю. Спору між сторонами щодо визначення місця проживання малолітньої доньки у сторін немає. Сімейне життя сторін не склалось по причині відсутності взаєморозуміння та внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Наразі шлюб сторін носить формальний характер, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, у зв`язку із чим шлюб себе вичерпав та не має майбутнього, а його збереження суперечить інтересам, тому просить шлюб між ними розірвати. Окрім цього просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір в розмірі 968,96 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 6 000 грн.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачу ОСОБА_2 була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, днем вручення якої є 08.07.2025 року, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Правом на подання відзиву не скористався.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.06.2025 провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , яке видане 26.06.2013 року виконкомом Ямницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_2 26.06.2013 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №2. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 » (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22.09.2014 року Ямницькою сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 (а.с.9).

Згідно витягів з реєстру Ямницької територіальної громади ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9зв, 11зв).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В порядку ч.2 ст.115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб.

Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26.06.2013 року виконкомом Ямницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №2, слід розірвати.

З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення.

VІІ. Судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із вищевикладеним суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 968,96грн за подання позовної заяви.

Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, дійшов такого висновку.

Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача вказала, що очікує понести 6000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.06.2025 б/н між ОСОБА_1 та адвокатом Свіденко Аліною Олексіївною, які і заявив до стягнення з відповідача.

На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази:

договір про надання правової (правничої) допомоги від 12.06.2025 б/н між ОСОБА_1 та адвокатом Свіденко Аліною Олексіївною.

додаткову угоду від 12.06.2025 №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.06.2025 б/н, відповідно до якої гонорар адвоката за представництво інтересів ОСОБА_1 у справі за позовом про розірвання шлюбу, є фіксованим та складає 6000 грн.

акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 25.06.2025 №1;

описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України, від 27.06.2025;

ордер серії АТ №1104369 на надання правничої допомоги Комар О.І.;

платіжну інструкцію, згідно із якою ОСОБА_1 сплачено гонорар за договором про надання правової (правничої) допомоги від 12.06.2025 б/н додатковою угодою від 12.06.2025 №1 у розмірі 6000 грн.

Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

В частині 1ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 6000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату.

В той же час, враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткової відмови у стягненні зазначеного розміру витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн.

Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 247, 259, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26.06.2013 року виконкомом Ямницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №2, розірвати.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. та 3 000 (три тисячі) витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

представник позивача: ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНКОПП: НОМЕР_5 .

Рішення складене в повному обсязі 25.07.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.