У х в а л а

23 липня 2025 року

м. Київ

Справа № 539/4446/18

Провадження № 61-4666ск25

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця), інтереси якої представляє адвокат Антіхович Володимир Володимирович (далі - адвокат),

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 липня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 березня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позикодавиця) до скаржниці про стягнення боргу та

за зустрічним позовом скаржниці до позикодавиці про визнання недійсним договору позики і

в с т а н о в и в :

1. 7 квітня 2025 року адвокат в інтересах скаржниці подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове: відмовити у задоволенні первісного позову в повному обсязі та задовольнити зустрічний.

2. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

3. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.

4. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

5. Скаржниця додала до касаційної скарги квитанцію № 5141-5146-4064-0176 про сплату 7 квітня 2025 року 15 135,42 грн судового збору, що не відповідає його розміру, встановленому Законом України «Про судовий збір».

5.1. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

5.2. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

5.3. За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній станом на день сплати скаржницею судового збору, за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становила 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

5.4. За змістом підпунктів 1 і 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтями 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» із 1 січня 2018 року становив 1 762,00 грн, а з 1 січня 2019 року - 1 921,00 грн.

5.5. У листопаді 2018 року позикодавиця звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути зі скаржниці 600 000,00 грн боргу, 200 613,70 грн пені, 19 282,19 грн як три проценти річних, 67 920,00 грн інфляційних втрат.

У квітні 2019 року скаржниця звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати недійсним договір позики від 6 жовтня 2017 року, укладений позикодавицею зі скаржницею у формі розписки.

Суд першої інстанції задовольнив первісний позов частково: стягнув зі скаржниці 600 000,00 грн боргу, 65 909,22 грн інфляційних втрат і 19 282,19 грн як три проценти річних; відмовив у задоволенні інших вимог за первісним позовом і у задоволенні зустрічного. Апеляційний суд погодився з цим рішенням та залишив його без змін.

Скаржниця просить скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про відмову в задоволенні первісного позову в повному обсязі та про задоволення зустрічного. Тобто скаржниця оскаржила судові рішення в цілому щодо всіх майнових вимог за первісним позовом і однієї немайнової вимоги за зустрічним.

5.6. З огляду на вказане скаржниця мала би сплатити: (8 810,00 грн (максимальна ставка судового збору за вимоги майнового характеру за первісним позовом) + 768,40 грн (за одну вимогу немайнового характеру за зустрічним позовом)) х 200 % = 19 156,80 грн. Однак сплатила 15 135,42 грн. Тому має доплатити 4 021,38 грн.

Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 (Касаційний цивільний суд), справа № 539/4446/18).

5.7. Скаржниця має надати суду документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному за законом, з такою кількістю його копій, яка відповідає кількості інших учасників справи(пункти 1 і 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

6. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

6.1. Для усунення вказаних в ухвалі недоліків Верховний Суд встановлює десятиденний строк з дня її вручення адвокату або скаржниці. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржниці.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 липня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима