КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-вк/824/18/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Київ

Справа № 824/17/25

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Ящук Т.І., за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Компанії SIGMA PCO Sp.z o.o. (Республіка Польща), яка подана представником Свірською Оленою Олександрівною, про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 грудня 2024 року у справі № 32/2024

за позовом Державної компанії з експорту та імпорту продукції i послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» до Компанії SIGMA PCO Sp. z o.o. про стягнення суми попередньої оплати, сплаченої за контрактом, пені, штрафу та суми компенсації арбітражного збору,

встановив:

03 січня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява Компанії SIGMA PCO Sp.z o.o. (Республіка Польща), яка подана представником Свірською О.О., про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 грудня 2024 року.

Представник заявника вказує, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 грудня 2024 року позовні вимоги Державної компанії з експорту та імпорту продукції i послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» до Компанії SIGMA PCO Sp. z o.o. про стягнення 4 557 465 доларів США - задоволено частково.

Зобов`язано Компанію SIGMA PCO Sp. z o.o сплатити Державній компанії з експорту та імпорту продукції i послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» наступні суми: 3 630 000 доларів США - повернення попередньої оплати (авансового платежу) сплаченої за Контрактом; 290 400 доларів США - штраф за непостачання Товару за Контрактом; 31 569,39 доларів США в якості компенсації арбітражного збору; разом: 3 951 969,39 доларів США.

В обгрунтування заяви зазначає, що оскаржуване Рішення МКАС ґрунтується на тому, що повідомлення відповідачем позивача про форс-мажорні обставини відбулося 21 серпня 2023 року, тобто після закінчення строку поставки за Контрактом. Відповідно, таке повідомлення про форс-мажор не звільняє відповідача від відповідальності за непоставку (п.232 Рішення МКАС). Однак такий висновок МКАС суперечить фактичним обставинам справи, оскільки відповідач повідомив покупця про настання форс-мажорних обставин у перший робочий день після останнього дня строку - понеділок 21 серпня 2023 року, що відповідає ч.5 ст.254 ЦК України. Відповідно, висновок МКАС про порушення заявником вимог Контракту щодо повідомлення про форс-мажорні обставини є помилковим.

Крім того, не відповідає умовам Контракту висновок МКАС про відсутність інформації щодо перешкод поза його контролем у листі контрагента продавця від 28.08.2023 (п.229 Рішення МКАС). В останньому реченні зазначеного листа прямо вказується на «роботу щодо отримання експортних дозволів», а в контексті листа загалом - на неможливість отримання таких експортних дозволів для поставки товару.

Водночас неправильним є посилання МКАС на п.14.9 Контракту щодо необхідності надання відмови у видачі експортної ліцензії для розірвання Контракту, оскільки заявник ніколи не намагався розірвати Контракт, а лише повідомляв покупця про наявність форс-мажорних обставин.

На підставі зазначених висновків МКАС зауважив про відсутність необхідності надавати оцінку формі та змісту підтвердження форс-мажорних обставин, наданого Польсько-Українською господарчою палатою (п.233 Рішення МКАС), тобто відмовився дати оцінку документам про наявність форс-мажорних обставин, наданими відповідачем у арбітражному провадженні, а взяв до уваги лише доводи позивача.

Заявник вважає, що наведені хибні висновки МКАС разом з його відмовою дати оцінку головному документу, на який посилався відповідач у арбітражному провадженні як на підставу його заперечень проти позову, призвели до прийняття неправильного по суті рішення та свідчать про порушення засадничого принципу судового процесу в Україні - принципу рівності усіх учасників арбітражного провадження, що є порушеннням публічного порядку України.

Також вважає, що зміна підстав позовних вимог при ухваленні рішення МКАС щодо стягнення штрафу є порушенням засадничих принципів процесуального права, які є частиною публічного порядку України.

Ухвалюючи рішення, МКАС послався на п. 10.3 контракту, який передабчає відповідальність за відмову продавця від поставки товару. Разом з тим, позовні вимоги позивача обрунтовані пунктом 10.1 контракту, який передбачає відповідальність продавця за прострочення поставки товару.

Звертає увагу, що продавець ніколи не відмовлявся від поставки товару, а навпаки, неодноразово заявляв про протилежне та про вжиті ним кроки щодо виконання контрактних обов`язків. При цьому хибним є твердження МКАС про те, що відповідач у арбітражному провадженні нібито не заперечував проти застосування цього пункту та розрахунків позивача (п.252 Рішення МКАС). Вказує, що відповідач активно заперечував у арбітражному провадженні проти задоволення позову у цілому, у тому числі й у частині стягнення штрафних санкцій. Проте позивач в обґрунтування заявлених до стягнення штрафних санкцій за п.10.3 Контракту не посилався.

За таких обставин вважає, що МКАС змінив підстави позовних вимог, чим допустив вихід за межі позовних вимог.

З огляду на викладене, рішення МКАС при ТПП від 02 грудня 2024 року підлягає скасуванню як таке, що порушує публічний порядок України

Додатково заявляє, що орієнтована сума судових витрат заявника, пов`язаних з розглядом справи, становить 60 000 грн.

У запереченнях проти заяви представник ДК «Укрспецекспорт» - Сокур С.О. просить відмовити у задоволенні заяви про скасування рішення МКАС при ТПП України, рішення залишити без змін, посилаючись на те, що наведені в заяві компанії Sigma PCO Sp. z o.o в обґрунтування підстав для скасування рішення МКАС, є безпідставними та надуманими, спрямованими на створення перешкод у виконанні законного рішення МКАС, та є такими, які не передбачені нормами ч. 2 ст. 459 ЦПК України як підстава для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу, а тому не заслуговують на увагу та спростовуються наступним.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі. Суд не вправі перевіряти рішення міжнародного арбітражу по суті спору, яке відповідає вимогам статті 5 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж". Державні суди і міжнародний комерційний арбітраж як юрисдикційні форми захисту цивільних прав є незалежними один від одного. Передумовою цього є визнання обов`язковості арбітражної угоди (стаття 5 Європейської конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж, статті 7, 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», пункт 6 частини першої статті 257 ЦПК України).

Крім того, доводи заявника про неправомірність рішення МКАС у зв`язку з ненаданням арбітражним судом оцінки форс-мажорним обставинам та документам, поданим заявником на їх підтвердження, а також, як безпідставно вважає заявник, про зміну підстав позовних вимог і вихід за межі позовних вимог, зводяться виключно до незгоди з правильністю застосування арбітражним судом норм Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та Регламенту МКАС при ТПП України при вирішенні спору та з правильністю дослідження арбітражним судом поданих сторонами доказів.

Що стосується доводів заявника щодо неврахування арбітражним судом наданих заявником доказів існування форс-мажорних обставин та відсутності підстав для притягнення компанії Sigma до відповідальності згідно з п. 10.3 Контракту та надання цим обставинам невірної оцінки, зазначає, що будь-яка оцінка національним судом (який розглядає заяву про скасування арбітражного рішення) обставинам арбітражного спору, повноти та належності доказів, які були надані сторонами арбітражного спору тощо, означала б неправомірне судове втручання, заборонене статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», та порушення принципу правової визначеності судового рішення. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 824/83/23.

Посилання заявника на порушення МКАС норм ЦПК України вважає безпідставним з огляду на те, що сфера регулювання ЦПК України не розповсюджується на вирішення спорів у міжнародних комерційних арбітражах. Вказане підтверджується змістом ч. 1 ст. 1 ЦПК України, де встановлено, що Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник заявника Компанії SIGMA РСО Sp.z о.о. - Свірська О.О. підтримала доводи заяви та просила скасувати рішення МКАС при ТПП України від 02.12.2024 року у справі № 32/2024 як таке, що порушує публічний порядок України.

Представник Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» - Сокур С.О. вважав доводи заяви безпідставними та просив у задоволенні заяви відмовити.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про скасування рішення МКАС слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітраж - це будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України (додатки 1 і 2 до цього Закону).

Частиною першою статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» сторони можуть на свій розсуд домовитись про місце арбітражу. У разі відсутності такої домовленості місце арбітражу визначається третейським судом з урахуванням обставин справи, включаючи фактор зручності для сторін.

У частині першій статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» зазначено, що оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 454 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ч. 2 ст. 459 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: 1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або

б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналіз положень статті 459 ЦПК України свідчить, що тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення.

Рішення національного суду про скасування арбітражного рішення може бути винесено лише за наявності (доведеності) однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», частиною другою статті 459 ЦПК України.

Отже, законодавство України, допускаючи оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу шляхом подання заяви про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності однієї з яких арбітражне рішення може бути скасоване.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі.

Таким чином, під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу повноваження національного суду є обмеженими, оскільки суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.

Як встановлено з матеріалів справи, 03 травня 2023 року між Компанією SIGMA РСО Sp.z о.о. (Республіка Польша) як продавцем та Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» як покупцем було укладено контракт № USЕ - 54.2.1-47-К/КІ-23, відповідно до якого продавець продає через покупця для кінцевого споживача товар за кількістю, ціною та номенклатурою, зазначеними у специфікації ( додаток № 1 ) до цього контракту.

Пунктом 12.1 контракту передбачено, що всі розбіжності, що виникли у зв`язку з виконанням цього контракту, будуть вирішуватися шляхом дружніх переговорів між сторонами.

Згідно з п. 12.2 контракту усі спори або претензії, що виникають з цього контракту або пов'язані з ним, включаючи спори, що пов`язані з його дійсністю, порушенням, розірванням або недійсністю, що не були вирішені шляхом переговорів сторін, підлягають вирішенню у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України згідно з його Регламентом.

Правом, яке регулює цей контракт, є матеріальне право України. Арбітражний суд складається з трьох арбітрів. Місцем проведення засідання Арбітражного суду є місто Київ, Україна. Мовою арбітражного провадження є англійська.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 грудня 2024 року позовні вимоги Державної компанії з експорту та імпорту продукції i послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» до Компанії SIGMA PCO Sp. z o.o. про стягнення 4 557 465 доларів США - задоволено частково.

Зобов`язано Компанію SIGMA PCO Sp. z o.o сплатити Державній компанії з експорту та імпорту продукції i послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» наступні суми: 3 630 000 доларів США - повернення попередньої оплати (авансового платежу) сплаченої за Контрактом; 290 400 доларів США - штраф за непостачання товару за контрактом; 31 569,39 доларів США в якості компенсації арбітражного збору; разом: 3 951 969,39 доларів США.

Обгрунтовуючи подану заяву про скасування рішення МКАС, представник Компанії SIGMA PCO Sp. z o.o. посилається на те, що зазначене рішення порушує публічний порядок України, оскільки продавець повідомляв покупця про наявність форс-мажорних обставин і на підтвердження цього подав до МКАС підтвердження, видане Польсько- українською господарчою палатою, однак МКАС проігнорував ці докази, вказав про відсутність необхідності надавати їм оцінку, чим порушив процесуальний принцип рівності сторін.

Крім того, позивач у позовній заяві посилався на п. 10.1 контракту, який передбачав відповідальність продавця за прострочення поставки товару, натомість МКАС застосував пункт 10.3 контракту, який передбачає відповідальність за відмову продавця від поставки товару, тим самим МКАС змінив підстави позовних вимог.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 30 березня 2023 року у справі № 824/50/22, «під публічним порядком розуміють правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Порушення публічного порядку може стосуватися основоположних принципів як матеріального, так і процесуального права.

Як порушення процесуального публічного порядку потрібно розуміти ті процесуальні порушення, допущені арбітражним судом, які є підставою для його скасування відповідно до пункту 1 частини другої статті 459 ЦПК України. Такі підстави для скасування рішення арбітражного суду можуть бути застосовані у тому разі, якщо сторона, яка подала заяву про скасування арбітражного рішення, обґрунтовує таку заяву цими доводами.

Натомість підстави для скасування рішення арбітражного суду відповідно до пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України підлягають перевірці судом ex officio.

Категорія публічного порядку застосовується не лише задля того, щоб захистити державу від таких іноземних арбітражних рішень, що порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя у країні визнання та виконання таких рішень. Очевидне неправильне застосування арбітражним судом фундаментальних норм національного матеріального права чи грубе порушення норм процесуального права також може призвести до порушення публічного порядку України та підлягає оцінці національним судом під час оскарження в ньому рішення комерційного арбітражу, розташованого у тій самій країні.

Відповідно, рішення МКАС при ТПП України також підлягають оцінці судом на предмет порушення публічного порядку України.

У таких висновках Верховний Суд керується тим, що публічний порядок України може бути порушено таким рішенням міжнародного комерційного арбітражного суду, під час постановлення якого істотно та очевидно порушено право на судовий захист. До таких порушень належать невідповідність рішення арбітражу виключній компетенції державного суду на вирішення такого спору або існує рішення національного суду у спорі між тими ж сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав, що і спір, який розглядається арбітражним судом.

Порушення публічного порядку матиме місце також у тих випадках, коли рішенням арбітражного суду порушено:

1. Засадничі, фундаментальні принципи (засади) українського права, у першу чергу конституційні, основи правопорядку в Україні, а також основні засади цивільного права.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов`язковість судового рішення.

2.Загальноприйняті принципи моралі, законні інтереси осіб, суспільства та держави.

3. Основоположні принципи та норми міжнародного права, у тому числі міжнародно-правові стандарти прав людини.»

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 23 січня 2025 року у справі № 824/37/24, у законодавстві закріплений загальновизнаний у проарбітражних юрисдикціях принцип обмеженого втручання національних судів в арбітражні рішення під час розгляду заяви про їх скасування, оскільки національний суд не має повноважень щодо перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу. Цей принцип передбачає, що суд не може перевіряти правильність застосування складом арбітражу норм матеріального права по суті вирішення спору, не може вдаватися в його переоцінку під час розгляду справи про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу. Інакше це буде перевищенням національним судом його повноважень.

Розгляд заяви про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу не є апеляційним провадженням, у якому суд повторно оцінює докази та перевіряє правильність рішення міжнародного комерційного арбітражу по суті. Тому будь-яка оцінка судом обставин арбітражного спору, повноти та належності доказів, які були надані сторонами арбітражного спору, означала б неправомірне судове втручання, заборонене статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Скасування національним судом рішення міжнародного комерційного арбітражу є винятковим засобом оспорювання арбітражного рішення, яке може бути прийнято лише за наявності (доведеності) однієї з вичерпного переліку підстави, передбаченої законом. Тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення.

До переліку фундаментальних основ, які складають публічний порядок, належить рівне ставлення до сторін арбітражного розгляду, зокрема: надання сторонам можливості викласти її аргументи, а також коментувати аргументи опонентів; відсутність процедур, які стосуються спору і в яких беруть участь арбітри за відсутності сторін спору; недопустимість подання сторонами підроблених доказів тощо.

Зі змісту рішення МКАС при ТПП України від 02 грудня 2024 року у справі № 32/2024 вбачається, що 01 лютого 2024 року позивач Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» звернулась до МКАС із позовною заявою до Компанії SIGMA РСО Sp. z о.о. про стягнення суми попередньої оплати, сплаченої за контрактом ( авансового платежу) - 3 630 000 доларів США, пені за прострочення постачання товару - 637 065 доларів США, штрафу - 290 400 доларів США.

01 лютого 2024 року заступником голови МКАС було винесено постанову про відкриття арбітражного провадження.

13 лютого 2024 року позивач подав лист про призначення арбітра - професора Наталії Кузнєцової.

12 березня 2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, до якого долучив 3 докази, а 14 березня 2024 року - подав лист про призначення арбітра - пана Влодзімєжа Бриха.

23 квітня 2024 року Президентом ТПП України на посаду головуючого арбітра була призначена пані Олена Перепелинська.

03 червня 2024 року відповідач надіслав лист, в якому пропонував встановити відповідний процесуальний графік.

27 серпня 2024 року відповідач подав клопотання про долучення додаткових доказів.

28 серпня 2024 року відбулося слухання у справі за допомогою платформи Zoom. У засіданні взяли участь представник позивача Л. Дроздовський та представник відповідача Ю.Курило.

З викладеного вбачається, що відповідачу Компанії SIGMA РСО Sp. Z.о.о., були надані всі процесуальні можливості для викладення своєї позиції щодо суті спору, у тому числі брати участь в усних слуханнях у справі, заявляти клопотання, подавати заперечення тощо.

Відповідно до п. 85 - 87 Рішення, даний спір між сторонами за контрактом відповідає вимогам персональної юрисдикції Арбітражного суду.

Оскільки спір виник з договору міжнародної купівлі-продажу товарів, він підпадає під предметну юрисдикцію Арбітражного суду, як це передбачено пунктом 2 статті 1 Закону «Про міжнародний комерційний арбітражний суд», пунктом 2 Положення про МКАС та статтею 3 Регламенту МКАС.

В ході арбітражного розгляду жодна зі сторін не заявила про відсутність у складу Арбітражного суду юрисдикції на розгляд справи або про те, що склад Арбітражного суду перевищує свої повноваження або про недотримання будь-якого положення Арбітражної угоди, Регламенту МКАС чи Закону «Про Міжнародний комерційний арбітражний суд». Таким чином, сторони відмовилися від права порушувати ці питання у майбутньому в силу статті 4 Закону «Про Міжнародний комерційний арбітраж» та статті 44 Регламенту МКАС.

Посилання представника заявника на порушення МКАС процесуальних засад рівності учасників арбітражного провадження, що виразилось у відмові МКАС надати оцінку доказам відповідача, суд вважає безпідставним, оскільки в пунктах 232- 234 Рішення МКАС наведено обгрунтування щодо позиції відповідача у справі та наданих ним доказів щодо настання для нього форс-мажорних обставин, а саме:

« Окремо Арбітражний суд зазначає, що Відповідач не повідомив Позивача про форс- мажорні обставини у встановлений Контрактом строк постачання Товару, тобто до 13 серпня 2023 року. Перше повідомлення про настання форс-мажорних обставин було зроблено Відповідачем значно пізніше - 21 серпня 2023 року. Однак, на думку Арбітражного суду, будь-яке повідомлення, зроблене після закінчення строку постачання, не може дозволити Відповідачу уникнути відповідальності за порушення Контракту, яке вже відбулося.

Арбітражний суд також вважає, що Підтвердження, видане Польсько-українською господарською палатою 15 грудня 2023 року та 11 січня 2024 року, саме по собі не може забезпечити застосування Статті 11 Контракту в ситуації, коли відповідні події не охоплюються положеннями цієї Статті. Таким чином, Арбітражному суду не потрібно оцінювати форму та зміст цього Підтвердження.

З огляду на вищевикладене, Арбітражний суд вважає, що аргументи Відповідача щодо форс-мажорних обставин/перешкод є неспроможними, і Відповідач не звільняється від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань з постачання за Контрактом.»

Таким чином, посилання заявника на те, що МКАС відмовився надати оцінку наданого ним доказу - «Підтвердження, виданого Польсько-українською господарською палатою», спростовується наявністю обгрунтування висновків МКАС, викладеного у Рішенні МКАС щодо цього доказу.

Що стосується оцінки цього доказу, то при розгляді даної заяви суд не вправі втручатися в оцінку МКАС обставин арбітражного спору, повноту та належність доказів, які були надані сторонами арбітражного спору, оскільки це означатиме неправомірне судове втручання, яке заборонене статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Посилання заявника на те, що не відповідає умовам Контракту висновок МКАС про відсутність інформації щодо перешкод поза його контролем у листі контрагента продавця від 28.08.2023 ; на неправильність посилання МКАС на п.14.9 Контракту щодо необхідності надання відмови у видачі експортної ліцензії для розірвання контракту, - то вказані доводи стосуються суті вирішеного МКАС спору , тоді як суд не може перевіряти правильність застосування складом арбітражу норм матеріального права по суті вирішення спору, не може вдаватися в його переоцінку під час розгляду справи про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Інші доводи заявника щодо невідповідності висновків МКАС умовам контракту, що заявник вважає порушенням арбітражним рішенням публічного порядку України, також фактично зводяться до незгоди з правильністю застосування норм матеріального права, переоцінки доказів та до перегляду спору по суті, що процесуально є неприпустимим.

Доводи заявника з приводу порушення МКАС принципу диспозитивності, виходу за межі позовних вимог та самостійної зміни підстав позову, - також не знайшли свого підтвердження, є надуманими та спростовуються змістом Рішення МКАС.

Так, заявник стверджує, що при стягненні з відповідача штрафних санкцій МКАС самостійно змінив заявлену позивачем підставу позову - з пункту 10.1 контракту на пункт 10.3 контракту.

Разом з тим, відповідно до змісту рішення МКАС, позивачем було заявлено дві позовні вимоги щодо стягнення неустойки : пені за прострочення постачання товару в сумі 637 065 доларів США та додаткового штрафу за непостачання товару в сумі 290 400 доларів США.

Рішенням МКАС при ТПП України від 02 грудня 2024 року у даній справі відмовлено позивачу у стягненні пені: «оскільки відповідач жодного разу не здійснив постачання товару за контрактом, Арбітражний суд доходить висновку, що пункт 10.1 контракту не може бути застосований у цій справі, а тому вимога позивача про стягнення пені у розмірі 0,15% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення відхиляється.»

Що стосується стягнення штрафу, позовні вимоги про що були задоволені, то відповідно до рішення МКАС, обгрунтування підстав позову також наводив позивач :

«Позивач наголосив, що таку саму пеню у розмірі 8% від вартості непоставленого товару, що становить 290 400 доларів США, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за непостачання (відмову від постачання) товару відповідно до пункту 10.3 контракту. Під час слухання справи позивач уточнив, що він вимагає стягнення 8% пені за непостачання товару відповідно до пункту 10.3 Контракту.»

При цьому зі змісту рішення МКАС вбачається, що відповідач у відзиві на позовну заяву наводив доводи та заперечення щодо усіх заявлених позовних вимог, був обізнаний з їх обгрунтуванням ( пункти 196 - 213, 245 - 246).

Таким чином, доводи заявника про допущення МКАС при ТПП України при ухваленні рішення від 02 грудня 2024 року у справі № 32/2024 порушення засадничих принципів процесуального права : рівності учасників арбітражного провадження та диспозитивності, внаслідок чого відповідач вбачає порушення публічного порядку України, слід визнати безпідставними.

Також слід зазначити, що обставини, встановлені оскаржуваним рішенням МКАС при ТПП, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави Україна, рішення ухвалено у спорі, передбаченому арбітражним застереженням, стосується боржника SIGMA РСО Sp.z о.о. як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, тому зазначене рішення не суперечить публічному порядку України.

Отже, оспорюване рішення МКАС при ТПП України ухвалено компетентним арбітражним судом відповідно до укладеного між сторонами договору. Виходячи з вимог чинного законодавства, суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування МКАС при ТПП України норм матеріального права України при вирішенні спору та переглядати спір по суті. Порушення публічного порядку України ухваленим рішення МКАС при ТПП України не вбачається.

За таких обставин, заявником Компанією SIGMA РСО Sp.z о.о. не підтверджено, а судом не було встановлено наявності визначених ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ст.459 ЦПК України обставин, які можуть бути підставами для задоволення заяви про скасування рішення МКАС при ТПП України від 02 грудня 2024 року у справі № 32/2024, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

В судовому засіданні представник Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» просив відшкодувати витрати на нотаріальне посвідчення копії контракту № USЕ 54.2.1-47 -К/КІ-23.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 4 ст. 455 ЦПК України, до заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу додаються, зокрема, оригінал третейської або арбітражної угоди, або належним чином завірена її копія.

Частиною 6 ст. 455 ЦПК України визначено, що у випадку подання заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу в електронній формі документи, зазначені в пунктах 1, 2 частини четвертої цієї статті, можуть подаватися в копіях, проте заявник повинен надати такі документи до суду до початку судового розгляду вказаної заяви. У разі неподання вказаних документів заява повертається, про що судом постановляється відповідна ухвала.

В судовому засіданні 11 квітня 2025 року судом було задоволено клопотання представника заявника Свірської О.О. про витребування оригіналу належним чином засвідченої копії контракту у Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт», яке було заявлене з тих підстав, що у заявника відсутній оригінальний примірник контракту у паперовому вигляді, підписаний обома сторонами.

В судовому засіданні 02 травня 2025 року представник позивача подав нотаріально посвідчену копію контракту № USЕ - 54.2.1-47-К/КІ-23, в якому міститься арбітражне застереження, а також рахунок на оплату послуг приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бурдюг О.М., відповідно до якого вартість вказаної нотаріальної послуги становить 800 грн., та платіжну інструкцію № 1300 від 25.04.2025 року про оплату ДП «Укрспецекспорт» нотаріальних послуг.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з заявника Компанії SIGMA РСО Sp.z о.о. (Республіка Польша) на користь Державної компанії з експорту та імпорту продукції i послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» судові витрати в сумі 800 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 474, 478, 479 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Компанії SIGMA РСО Sp.z о.о. (Республіка Польша), яка подана представником Свірською Оленою Олександрівною, про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 грудня 2024 року у справі № 32/2024 за позовом Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» до Компанії SIGMA РСО Sp. z о.о. про стягнення суми попередньої оплати, сплаченої за контрактом, пені, штрафу та суми компенсації арбітражного збору - відмовити.

Стягнути з Компанії SIGMA РСО Sp.z о.о. (Республіка Польша) на користь Державної компанії з експорту та імпорту продукції i послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» судові витрати в сумі 800 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

У разі, якщо ухвала не буде оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, вона набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 04 серпня 2025 року.

Суддя Ящук Т.І.