З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Дана позовна заява мотивована тим, що 15 січня 2025 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , уклали між собою Договір поворотної фінансової допомоги № 1. Вподальшому 16 січня 2025 р. року позивач передав ОСОБА_2 300 000,00 гривень, обумовлену у Договорі, яку він, згідно укладеного між ними Договору, зобов`язувався повернути 03 лютого 2025 р. В підтвердження отримання від позивача коштів, ОСОБА_2 написав розписку. У зазначений термін відповідач боргу не повернув. Позивач неодноразово звертався до ОСОБА_2 з проханням повернути борг в добровільному порядку, однак врегулювати спір мирним шляхом не вдалося. Відповідач відмовився повертати борг згідно укладеного Договору, мотивуючи це відсутністю вільних коштів. Також в подальшому перестав виходити на зв`язок та змінив номер мобільного телефону. Борг ОСОБА_2 підтверджується Договором від 15 січня 2025 р., один примірник якого знаходиться у позивача, та розпискою від 16 січня 2025 р. про отримання ним від позивача коштів в сумі 300 000,00 гривень. Оскільки ОСОБА_2 не має наміру повертати борг, він може приховати чи відчужити своє майно, яке знаходиться за місцем його проживання.Відповідно до вимог ст.ст. 526, 1049, 1053 ЦК України відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, вчасно суму боргу не повернув, на день звернення до суду борг відповідача складає 300 000, 00 гривень. У зв`язку з чим, просить суд розірвати Договір поворотної фінансової допомоги № 1, укладений між Позивачем та Відповідачем від 01 січня 2025 року, стягнути з відповідача на його користьборг за Договором поворотної фінансової допомоги № 1 від 15 січня 2025 року в сумі 300 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 3000,00 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кострикіна Д.О. не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов просять задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судовому засіданні участь не приймала, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 15.01.2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги №1.
Згідно п. 1.1. Договору Позикодавець зобов`язався передати на строк Позичальнику грошові кошти в розмірі, установленому Договором, за заявками останнього, а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцю таку ж суму грошових коштів.
Відповідно до 2.1.-2.2.Договору загальна орієнтовна сума даного Договору становить 300 000 грн. ПДВ за даною операцією не передбачено. Сума договору складається з сум всіх наданих Позичальнику траншів. Проценти Позичальником не нараховуються та не сплачуються.
Згідно п. 4.1. Договору строк повернення коштів до 03.02.2025 року.
Згідно розписки від 16.01.2025 року ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 300 000,00 грн. 16.01.2015 року. Зобов`язався повернути грошові кошти в строк до 03.02.2025 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, або інших речей, визначених родовими ознаками.
Стаття 1047 ЦК України встановлює форму договору позики та зазначає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, за своєю суттю Договір позики про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За змістом статей 525, 526, 599 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За правилами частини другої статті 527 ЦК України кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Згідно зі статтею 545 цього Кодексу кредитор, прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Таким чином, приймаючи до уваги що сума грошових коштів, зазначених в розписці позивачу не повернута, суд доходить до висновку, що вимога позивача про стягнення коштів у загальному розмірі 300 000,00 гривень підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача про розірвання договору, суд зазначає наступне.
Пунктом 7.5 Договору якщо інше не передбачено цим Договором або чинним в Україні законодавством, цей Договір може бути розірваний тільки за домовленістю Сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього Договору.
Однак, законодавством, зокрема ст.651 ЦК України прямо передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, у вигляді розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.
У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору (ч.ч. 2, 5 ст.653 ЦК України).
Тому з огляду на норми ЦК України, умови договору та невиконання відповідачем своїх зобов`язань, позивач має право на дострокове розірвання Договору позики в судовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, оскільки позичальник порушив умови договору позики, не виконує взяті на себе зобов`язання, тому позовні вимоги в частині розірвання договорупідлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 3000,00 грн. судового збору, тому з огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3000,00 грн.
На підставі вищевикладеного керуючись ст.ст. 4, 76-81, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046-1050 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Розірвати Договір поворотної фінансової допомоги № 1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 15 січня 2025 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованість за борг за Договором поворотної фінансової допомоги № 1 від 15 січня 2025 року в сумі 300 000 (триста тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Повний текст рішення виготовлений 29 липня 2025 року.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко