Справа № 471/455/25
Провадження №2/471/259/25
Номер рядка звіту 61
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року с-ще Братське

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Прокопчук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Братське цивільну справу № 471/455/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 діючи в інтересах ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" звернулась до суду з позовом до Братської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно.

В своєму позові позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна сестра позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (до зміни адміністративного-територіального поділу України Братського) району Миколаївської області. Вказаний житловий будинок померла ОСОБА_3 , успадкувала фактично після смерті чоловіка ОСОБА_4 . При зверненні до нотаріальної контори позивачу пояснили, що для оформлення спадщини необхідно мати документ котрий підтверджує право власності на житловий будинок, оскільки оригінал було втрачено, а на сьогодні дублікат отримати немає можливості. Позивач єдина спадкоємиця після смерті двоюрідної сестри, тому вона звернулась до суду із заявою про визнання права власності на спадкове майно.

Представник позивача, до суду надіслала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслали заяву до суду про розгляд справи без участі представника, щодо позовних вимог залишили на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28 березня 2018 року, актовий запис № 57 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15 грудня 2015 року, актовий запис № 142 (а.с.19). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 (до зміни адміністративного-територіального поділу України Братського) району Миколаївської області, що підтверджується Договором № 3-159 купівлі-продажу від 10.11.2004 року посвідченого Універсальною товарною біржею Ріко-Альянс та рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 03.12.2004 року (а.с. 8-9, 13-14).

Позивач є спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Приписами ст.. 1275 ЦК України передбачено, що у разі якщо один із спадкоємців відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, його частка у спадщині переходить тому із спадкоємців, на користь якого він відмовився.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п. 4.12. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, яке належало спадкодавцю на момент смерті. На підтвердження цих обставин спадкоємці мають надати документи, які підтверджують даний факт. В даному випадку це зробити неможливо.

Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами біля нього, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (до зміни адміністративного-територіального поділу України Братського) району Миколаївської області, який належав померлому ОСОБА_4 .

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (до зміни адміністративного-територіального поділу України Братського) району Миколаївської області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання : АДРЕСА_2 .

Відповідач - Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, , місцезнаходження: вул. Миру, 131, с-ще Братське Вознесенський район Миколаївська область.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду в порядку, передбаченому ст.. 354 ЦПК України.

Суддя Гукова І. Б.,