Провадження № 2-з/638/131/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Дудка Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду міста Харкова заяву виконувача обов`язки керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Євгена Колєсніка про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення із замовника будівництва безпідставно збережених коштів пайової участі, трьох відсотків річних та інфляційних витрат за несвоєчасне виконання зобов`язань,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2025 до суду надійшла зазначена заява, яка обґрунтована тим, що Шевченківської окружної прокуратурою м. Харкова подано позов в інтересах держави в особі Харківської міської ради про стягнення із замовника будівництва безпідставно збережених коштів пайової участі, трьох відсотків річних та інфляційних витрат за несвоєчасне виконання зобов`язань. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.2016, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Чуприна Г.О. та зареєстрованого в реєстрі за №1856, придбав у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :08:002:0007 площею 0,3459 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, запис про право власності 15246807). В 2017 році Управлінням містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради видано громадянину ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (реєстраційний номер МУО-07-2017, архівний №3815) для об`єкту будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку» по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 на підставі Декларації про початок будівельних робіт ХК39, виданої Департаментом з інспекційної роботи Харківської міської ради та зареєстрованої в ЄДЕССБ 23.03.2017 (з подальшими змінами), розпочато будівництво об`єкту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :08:002:0007 в м. Харкові», клас наслідків СС2. В подальшому, Департаментом з інспекційної роботи Харківської міської ради видано сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів ХК48, зареєстрований в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва 31.05.2024, яким прийнято в експлуатацію об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :08:002:0007 в м. Харкові. Коригування». Як зазначено в Сертифікаті ХК48, початок будівництва 01.04.2017, завершення будівництва - 01.02.2022. Згідно з техніко-економічними показниками (ТЕП), загальна площа об`єкта будівництва - 11039,1 кв.м., у тому числі: нежитлові приміщення - 2399,2 кв.м., квартири - 8639,9 кв.м., кількість поверхів - 8, та технічний 9-й поверх, технічний підвальний поверх. Аналогічні дані щодо термінів будівництва та техніко-економічних показників об`єкта наведені в Акті готовності об`єкта до експлуатації за реєстраційним номером в ЄДЕССБ АС01:9780-7444-5178-6018. У Сертифікаті та в Акті готовності об`єктів до експлуатації зазначено, що замовник будівництва, ОСОБА_1 , звільнений від сплати пайової участі у розвитку інфраструктури. Підстава: Пункт 13 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» №132~ІХ від 20.09.2019 року (виключення із Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» статті 40, якою були передбачені обов`язки забудовників щодо пайової участі). Отже, до Харківської міської ради про укладення договору про пайову участь ОСОБА_1 не звертався, будь-які документи для розрахунку розміру пайової участі, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, до міської ради не надавались, договір про пайову участь не укладався та кошти пайової участі не сплачувались. Таким чином, ОСОБА_1 в порушення норм законодавства України (Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 № 132-ІХ), яким передбачено обов`язок забудовника перерахувати до відповідного місцевого бюджету населеного пункту кошти пайової участі, не сплатив до бюджету міста Харкова кошти пайової участі для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харків до введення об`єкта будівництва в експлуатацію, що призвело до ненадходження коштів до відповідного місцевого бюджету. Детальне правове та фактичне обґрунтування підстав для стягнення із замовника будівництва- ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів пайової участі наводиться прокурором у позовній заяві. Предметом спірних відносин є саме стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі із замовника будівництва - ОСОБА_1 в загальній сумі 4 661 419, 79 грн.

Заяву про забезпечення позову подано з дотриманням порядку, встановленого п. 2 ч.1 ст.152 ЦПК України, тобто одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що Шевченківська окружна прокуратура м. Харкова звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , предметом договору є саме стягнення безпідставно збереження коштів пайової участі із замовника будівництва ОСОБА_1 у загальній сумі 4661419,79 грн.

Відповідно до наданих позивачем витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві власності належить: квартира однокімнатна загальною площею 24,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, запис про право власності 57628367 від 19.11.2024) вартістю 611 520,00 гривень; Земельна ділянка з кадастровим номером :08:002:0005 загальною площею 0,436 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, запис про право власності 15290740 від 04.07.2016); 3. Земельна ділянка з кадастровим номером :08:002:0006 загальною площею 1,2491 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, запис про право власності 15246474 від 01.07.2016).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Отже, позов може бути забезпечено тільки стосовно майна, яка належить відповідачу та у разі коли існують обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення.

Як встановлено при розгляді заяви про забезпечення позову, Шевченківська окружна прокуратура м. Харкова звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 4661419,79 грн, тобто з позовом майнового характеру.

Отже, є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Приймаючи до уваги, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду, а також те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до незворотних наслідків, а також те, що вжитий вид забезпечення позову має тимчасовий характер та діє до виконання рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом заборони відчуження.

Щодо накладення арешту на нерухоме майно суд зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном. Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна, що є складовою арешту майна, без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Зазначене узгоджується з постановою Верховний Суд від 19 лютого 2021 року у справі №643/12369/19.

Виключною метою забезпечення позову є забезпечення майбутнього виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, при цьому вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна є максимально можливим обмеженням прав власника майна, а тому не буде співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, є втручанням у право власника майна на користування своєю власністю.

Таким чином, забезпечення позову шляхом заборони відчуження вказаного майна не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу..

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву виконувача обов`язки керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Євгена Колєсніка про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення із замовника будівництва безпідставно збережених коштів пайової участі, трьох відсотків річних та інфляційних витрат за несвоєчасне виконання зобов`язань задовольнити частково.

Заборонити відчуження:

-Квартири однокімнатноїа загальною площею 24,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, запис про право власності 57628367 від 19.11.2024), на праві власності належить ОСОБА_1 ;

-Земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0005 загальною площею 0,436 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, запис про право власності 15290740 від 04.07.2016), на праві власності належить ОСОБА_1 .

-Земельнрї ділянки з кадастровим номером :08:002:0006 загальною площею 1,2491 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, запис про право власності 15246474 від 01.07.2016), на праві власності належить ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Копію ухвали направити, для негайного виконання, заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову та відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, з негайним повідомленням суду про наслідки виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Сторони :

Позивач Шевченківська окружна прокуратура, ЄДРПОУ/умовний код: , м. Харків, вул. Вартових Неба, 55-А, 61072, в інтересах Держави в особі Харківської міської ради, , м. Харків, м-н Конституції, 7.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_3 .

Суддя: І.В. Семіряд