Справа № 459/2161/25
Провадження № 4-с/459/8/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

представника стягувача Гулкевич Н.І.

представника Шептицького відділу ДВС Стельмаха А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на постанову державного виконавця Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стельмаха Андрія Петровича про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

27.06.202 представник заявника (стягувача) Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Захарова А.О. звернулася до суду із скаргою, в якій просить: визнати постанову старшого державного виконавця Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стельмаха Андрія Петровича від 14.05.2025 у виконавчому провадженні № 56156118 про закінчення виконавчого провадження незаконною та її скасувати та направити виконавчий лист № 459/2647/15-ц (справа № 459/2647/15-ц) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №CGН0GK00240203 від 17.10.2007 у розмірі 26421,27 доларів США до Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для подальшого стягнення боргу.

В обґрунтування скарги зазначила, що 16.12.2015 Червоноградським міським судом Львівської області прийнято рішення у справі № 459/2647/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 (Позичальник), ОСОБА_2 (Поручитель) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №CGН0GK00240203 від 17.10.2007 у розмірі 26421,27 доларів США, що за курсом 21,63 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.06.2015 складає 571 492,07 грн.

06.06.2016 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції Пилипцем О. Ю. (правонаступник відділу ДВС - Сокальський відділ державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) було відкрито виконавче провадження № 51571164 (код доступу 6е89б5е0ав7а) з примусового виконання виконавчого листа № 459/2647/15-ц виданого 04.02.2016 Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

11.04.2018 головним державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кузьмів Х.В (правонаступник відділу ДВС - Шептицький відділ державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) було відкрито виконавче провадження № 56156118 (код доступу 9206б1а3в396) з примусового виконання виконавчого листа № 459/2647/15-ц виданого 04.02.2016 Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

08.05.2025 державним виконавцем Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковським Богданом Андрійовичем було встановлено, що боржник повністю сплатив заборгованість, витрати виконавчого провадження та виконавчий збір та керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №51571164 відносно боржника ОСОБА_2 .

На вищевказану постанову про закінчення виконавчого провадження Банком подана скарга до Шептицького міського суду Львівської області.

14.05.2025 державним виконавцем державним виконавцем Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стельмахом Андрієм Петровичем було встановлено наступне: Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження АСВП № 51571164 від 08.05.2025 року виданої державним виконавцем Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковським Б.А. заборгованість за виконавчим документом та виконавчий збір сплачено в повному обсязі солідарним боржником. Витрати на проведення виконавчих дій стягнуто з боржника в повному обсязі.

Керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 56156118 відносно боржника ОСОБА_1 .

Зазначає, що представником Скаржника було встановлено, що відповідно до виписок по рахункам заборгованості стягнута рішенням Червоноградським міським судом Львівської області заборгованість за кредитним договором у розмірі 26421,27 доларів США солідарними боржниками не сплачена.

Закінчуючи виконавче провадження державний виконавець зазначив, що борг сплачено солідарним боржником - ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 51571164. При цьому, державним виконавцем не було враховано, що стягнення у виконавчому провадженні № 51571164 було здійснено у гривнях, після чого виконавче провадження № 51571164 було закінчено.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а Державний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а Державний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця. Витрати у зв`язку з валютообмінними фінансовими операціями та інші витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

Зазначає, що загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема в ч. 3 цієї статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, установлених законом.

Таким чином, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_1 після відкриття виконавчого провадження № 51571164 (у період з 06.06.2016 по дату підготовки цієї скарги) для погашення заборгованості за кредитним договором надійшло 5622,22 доларів США.

З виписки по рахунку № НОМЕР_2 вбачається, що у період дії виконавчого провадження №51571164 на погашення заборгованості надійшло 12326,04 доларів США.

Таким чином, у період дії виконавчого провадження № 51571164 на погашення заборгованості надійшло 17948,26 доларів США. При цьому, згідно з рішенням у справі № 459/2647/15-ц стягненню з ОСОБА_2 підлягає заборгованість у розмірі 26421,27 доларів США.

Отже, державний виконавець, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження № 56156118 не врахував, що борг у виконавчому провадженні № 51571164 стягнуто не в повному обсязі.

Відтак, АТ КБ «Приватбанк» вважає постанову державного виконавця від 14.05.2025 про закінчення виконавчого провадження № 56156118 щодо примусового виконання виконавчого листа № 459/2647/15-ц виданого 04.02.2016 Червоноградським міським судом Львівської області незаконною та такою, що порушує права Банку, тому просить таку скасувати.

Представник Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павліха В. 31.07.2025 подав письмові заперечення на скаргу, вважає таку безпідставною. Пославшись на те, що стягувач в заяві про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2018 на виконання виконавчого документа згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області по справі № 459/2647/15-ц просив відкрити виконавче провадження про стягнення заборгованості з солідарного боржника ОСОБА_1 в гривневому еквіваленті на суму 571492,07грн, тому у задоволенні скарги просив відмовити.

У судовому засіданні представник заявника Гулкевич Н.І. скаргу підтримала, просила таку задовольнити, з підстав зазначених у ній. Додатково зазначила, що рішенням суду вирішено стягнути солідарно з боржників суму боргу у доларах, тому державний виконавець, повинен проводити стягнення за виконавчим документом у доларах та не мав права змінювати на стягнення боргу в гривневому еквіваленті.

Представник Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стельмах А. П. просив у задоволенні скарги відмовити, пославшись на подане заперечення.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Левицький І. С. подав заяву в якій просив, розгляд скарги проводити у їх відсутності, при цьому просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд дійшов висновку що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що рішенням Червоноградського (у даний час Шептицького) міського суду Львівської області від 16.12.2015 вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентиф. номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентиф. номер НОМЕР_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № CGН0GK00240203 від 17.10.2007 в розмірі 26421,27 доларів США, що за курсом 21,63 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.06.2015 складає 571 492,07 грн. Також стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» по 1827,00 грн. сплаченого судового збору.

Вказане судове рішення набрало законної сили 08.01.2016.

На підставі зазначеного рішення, 04.02.2016 Червоноградсьм міським судом Львівської області було видано 2 виконавчих листи.

06.06.2016 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції Пилипцем О. Ю. (правонаступник відділу ДВС - Сокальський відділ державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) було відкрито виконавче провадження № 51571164 (код доступу 6е89б5е0ав7а) з примусового виконання виконавчого листа № 459/2647/15-ц виданого 04.02.2016 Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

11.04.2018 головним державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кузьмів Х.В (правонаступник відділу ДВС - Шептицький відділ державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) було відкрито виконавче провадження № 56156118 (код доступу 9206б1а3в396) з примусового виконання виконавчого листа № 459/2647/15-ц виданого 04.02.2016 Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

08.05.2025 державним виконавцем Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковським Богданом Андрійовичем було встановлено, що боржник повністю сплатив заборгованість, витрати виконавчого провадження та виконавчий збір та керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №51571164 відносно боржника ОСОБА_2 .

14.05.2025 державним виконавцем державним виконавцем Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стельмахом Андрієм Петровичем було встановлено наступне: Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження АСВП № 51571164 від 08.05.2025 року виданої державним виконавцем Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковським Б.А. заборгованість за виконавчим документом та виконавчий збір сплачено в повному обсязі солідарним боржником. Витрати на проведення виконавчих дій стягнуто з боржника в повному обсязі.

Керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 56156118 відносно боржника ОСОБА_1 .

Як зазначає скаржник, 23.06.2025 після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 56156118 стало відомо, що виконавцем Стельмахом А. П. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» - у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі солідарним боржником рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_1 після відкриття виконавчого провадження № 51571164 (у період з 06.06.2016 по дату підготовки цієї скарги) для погашення заборгованості за кредитним договором надійшло 5622,22 доларів США.

З виписки по рахунку № НОМЕР_2 вбачається, що у період дії виконавчого провадження №51571164 на погашення заборгованості надійшло 12326,04 доларів США.

Таким чином, у період дії виконавчого провадження № 51571164 на погашення заборгованості надійшло 17948,26 доларів США.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Тобто, з метою забезпечення реального виконання судового рішення та ефективного захисту порушених прав, ЦПК України передбачає спеціальні форми реагування, зокрема розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України визначено порядок судового контролю за виконанням судових рішень в цивільних справах.

Так, статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з положеннями статті 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Положенням частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, проте не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини третьої зазначеної статті Закону у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Порядок звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті, визначений у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» є аналогічним тому, що містився у статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ, який втратив чинність. Положення вказаних статей є ідентичними.

Велика Палата Верховного Суду вже висловлювала висновки щодо особливостей звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті, зокрема висновки щодо застосування положень статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ, у яких вказано, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14 (провадження № 14-134цс18)).

У постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16 (провадження № 14- 446цс18) Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

У даній справі, встановлено, що ухвалюючи рішення у справі, суд визначив суму заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні.

Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, а саме 26421,27 доларів США.

Таким чином, у зв`язку з ухваленням судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, стягувачу має бути перерахована сума саме в іноземній валюті, визначена судовим рішенням, а у боржників існує обов`язок виконати зобов`язання саме в іноземній валюті (доларах США), а не у національній валюті України - гривні.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України «Про виконавче провадження» органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам.

Відповідно до частини 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Стаття 49 наведеного Закону регулює саме питання звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті. Так, відповідно до ч. 3, 5 вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця. Витрати у зв`язку з валютообмінними фінансовими операціями та інші витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином Закон України «Про виконавче провадження» прямо передбачає дії виконавця в разі стягнення боргу, що обліковується в іноземній валюті.

Вказані вимоги Закону при стягненні боргу за виконавчим листом старшим державним виконавцем у виконавчому провадженні № 56156118 виконані не були.

Як встановлено судом, Сокальським відділом державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні № 51571164 стягнуто з солідарного боржника ОСОБА_2 319804,48грн та перераховано на рахунок стягувача.

Шептицьким відділом державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні № 56156118 стягнуто з солідарного боржника ОСОБА_1 251687,59грн та перераховано на рахунок стягувача.

Загальна сума заборгованості, яка стягнута сукупно з солідарних боржників становить 571492,07грн., тобто еквівалент боргу станом на час розгляду справи, що не узгоджується з вищевказаними приписами законодавства України.

При цьому, згідно долучених стягувачем виписок по банківських рахунках, у період дії виконавчих проваджень на погашення заборгованості надійшло 17948,26 доларів США.

Закон України «Про виконавче провадження» прямо передбачає дії виконавця в разі стягнення боргу, що обліковується в іноземній валюті. Вказані вимоги Закону при стягненні боргу за виконавчим листом у виконавчому провадженні № 56156118 старшим державним виконавцем Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стельмахом Андрієм Петровичем виконані не були.

Не заслуговують на увагу, твердження старшого державного виконавця, що у заяві на відкриття виконавчого провадження, заявником було зазначено суму до стягнення у гривні, оскільки у виконавчому документі було зазначено стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця з винесення постанови про закінчення виконавчого провадження в цьому випадку є неправомірними, так як примусове виконання рішення суду у відповідності до визначеного ним обов`язку у іноземній валюті, є обов`язком, а не правом виконавця, як особи, яка здійснює примусове виконання судового рішення щодо стягнення коштів за офіційним курсом Нацбанку України на час фактичного виконання зобов`язання, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження від 14.05.2025 у виконавчому провадженні №56156118 є незаконною та підлягає скасуванню.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Щодо вимоги стягувача про направлення виконавчого листа № 459/2647/15-ц (справа № 459/2647/15-ц) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №CGН0GK00240203 від 17.10.2007 у розмірі 26421,27 доларів США до Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для подальшого стягнення боргу слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Таким чином, вимога про направлення виконавчого листа до Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є передчасною та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу стягувача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Визнати постанову старшого державного виконавця Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стельмаха Андрія Петровича від 14.05.2025 у виконавчому провадженні № 56156118 про закінчення виконавчого провадження - незаконною.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стельмаха Андрія Петровича від 14.05.2025 у виконавчому провадженні № 56156118 про закінчення виконавчого провадження.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. Я. Отчак