Справа № 438/958/25
Провадження 2/438/420/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 липня 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря Дівчур В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, вказуючи на те, що між ним та відповідачкою було укладено шлюб 03 вересня 2019 року у Виконавчому комітеті Рихтицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №06. В шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В нього з відповідачкою були теплі, дружні сімейні стосунки побудовані на взаємоповазі та любові один до одного. В листопаді 2024 року дружина почала віддалятися від нього, їх спілкування стало вже не таким щирим і відвертим, вона почала довго затримуватися виходячи з хати в місто по справам, поверталася під вечір. В січні 2025 року відповідачка йому повідомила, що має стосунки з іншим чоловіком з яким вона хоче створити нову сім`ю, зібрала свої речі і переїхала окремо проживати від нього за адресою: АДРЕСА_1 . Дочку відповідачка лишила йому, з січня 2025 року вона фактично не спілкується з дочкою, яка перебуває на повному його утриманні та вихованні. ОСОБА_2 повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дочки ОСОБА_4 . Він працює вчителем у Бориславському ЗЗСО І-ІІІ ст. №7, допомагає йому виховувати дочку його мати ОСОБА_5 . ОСОБА_2 неодноразово в розмові йому наголошувала, що вона не бажає проживати з ними однією сім`єю та виховувати спільну дитину, оскільки бажає створювати нову сім`ю з іншим чоловіком, що фактично призвело до подання цього позову. Він звернувся до Служби у справах дітей виконавчого комітету Бориславської міської ради із заявою про визначення місця проживання дитини з батьком. Вважає, що їх шлюб з відповідачкою фактично розпався, вона проживає з іншим чоловіком, як сім`я вони з січня 2025 року не існують. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою та визначити місце проживання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно виховує та утримує дочку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Судові витрати просить покласти на відповідачку.

Відповідно до ухвали судді Бориславського міського суду Львівської області від 30.06.2025 року по справі відкрито загальне позовне провадження, призначене підготовче судове засідання.

Від позивача в підготовче судове засідання надійшла до суду заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Від представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради Подставек Г. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та визнають.

Від відповідачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились та надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було укладено шлюб 03 вересня 2019 року у Виконавчому комітеті Рихтицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Рихтицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області (а.с.5).

У шлюбі в сторін народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданим Дрогобицьким ВДРАЦС у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) (а.с.12).

Суду представлений Акт обстеження умов проживання від 10.06.2025, складеного посадовими особами служби у справах дітей виконавчого комітету Бориславської міської ради, дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає зі мною за адресою АДРЕСА_2 . Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: дитина має окреме спальне місце, шафу для одягу, куток дозвілля. Стосунки традиції сім`ї: сім`я ОСОБА_1 не повна. Батько один виховує дочку, належним чином дбає доньку. Мати з сім`єю не проживає, не цікавиться життям дитини станом на 10 червня 2025 року (а.с.13).

Суду також представлена характеристика, надана директором закладу дошкільної освіти «Сонечко» с. Рихтичі Дрогобицького району Львівської області від 09.06.2025 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Дитина відвідує заклад дошкільної освіти «Сонечко» с. Рихтичі з 01.09.2024р. Протягом всього відвідування дитиною дошкільного закладу батько проявляв себе як відповідальний, турботливий та уважний. Він щодня приводить та забирає дитину з садочка, постійно підтримує зв`язок з вихователем та адміністрацією закладу, бере активну участь у батьківських зборах, святах, проведенні акцій та тематичних днів, своєчасно реагує на всі зауваження, побажання педагогічних працівників. З боку батька забезпечується належний догляд, дотримання режиму та позитивний психологічний клімат у спілкуванні з дитиною. Можна зробити висновок, що батько дійсно здійснює фактичний догляд та опіку над дитиною, забезпечує належні умови для її розвитку, виховання і соціалізації (а.с.14).

З представленої суду психологічної характеристики від 10.06.2025 року вбачається, що за результатом психологічного дослідження встановлено, що проживання дитини разом із батьком, ОСОБА_1 , відповідає емоційним та психологічним потребам дитини, забезпечує стабільність і комфортні умови для розвитку ОСОБА_4 (а.с.15).

З наданого Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності на наявності судимості» вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 станом на 05.06.2025 року є особою, стосовно якої відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка визнала позовні вимоги, суд вважає неможливим в подальшому зберегти сім`ю, оскільки шлюб сторін носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

Відповідно до частин першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благонадійним.

У всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Частиною 5 ст.19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд, оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків та її небажання виховувати дитину, що остання підтверджує наданою суду заявою про визнання позову, в зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.12,76-81,141,223,258,259,264-265,268,354,355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 03 вересня 2019 року у Виконавчому комітеті Рихтицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №06, розірвати.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно виховує та утримує дочку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 31.07.2025 року.

Суддя Дмитро ПАНТЕЛЄЄВ