Справа № 641/5255/25
Провадження № 2/641/2773/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 липня 2025 року м. Харків

Суддя Слобідського районного суду міста Харкова Кожихова Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

21.07.2025 ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернулася до суду з позовом в якому просить визнати, що вона ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов таких висновків.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Згідно з ст. 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Водночас у вказаному позову позивачкою взагалі не визначено коло відповідачів.

Суд зазначає, що позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у таких спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вказаний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18).

Крім того, згідно з ч. 5ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до положень ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальними діями, що вчиняють нотаріуси є зокрема видача свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 49 вказаного закону передбачено випадки відмови у вчиненні нотаріальних дій, зокрема якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження.Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову(п.4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат»).

Суд зазначає, що передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав у сфері спадкових відносин є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. У протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

За таких обставин, позивачкою на підтвердження позовних вимог і наявності спору правового характеру (наявності спору про право) необхідно надати суду постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії на її ім`я.

Про необхідність вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину (або відмову у видачі) як передумова звернення до суду наголошував Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 2-390/2006 та від 06 жовтня 2021 року у справі № 702/61/20 (провадження № 61-16777св20).

Натомість, всупереч вказаним вимогам цивільного процесуального закону, до матеріалів позову позивачем не долучено обґрунтовану постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка, в свою чергу, є передумовою для звернення до суду для захисту прав позивача, оскільки в результаті винесення нотаріусом відповідної постанови встановлюється коло спакоємців, які мають право на спадкування після померлого.

Також до матеріалів позову позивачем не долучено належних доказів заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Зі змісту позовної заяви взагалі не можливо зрозуміти зміст позовних вимог, зокрема позивачка у вступній частині позову просить суд визнати право власності на спадкове майно (що є вимогою майнового характеру), водночас в прохальній частині позову просить суд визнати її такою, що прийняла спадщину після смерті батьків, що фактично є вимогою немайнового характеру.

Таким чином, оскільки предметом позовних вимог, в тому числі, є визнання права власності на спадкове майно, то позовна заява повинна містити ціну позову.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Проте, в позовній заяві не конкретизовані вимоги про визнання права власності, а саме: не зазначено спадкове майно, на яке позивач просить визнати право власності, та не зазначено його дійсну вартість для визначення ціни позову.

Зазначене має значення для визначення виключної підсудності, а також для визначення розміру судового збору, який вираховується від ціни позову, в даному випадку від вартості всього спадкового майна (об`єкта нерухомості, квартири, земельної ділянки тощо) .

Згідно з ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Згідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн; за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, судовий збір, який підлягає сплаті, за позовну вимогу немайнового характеру (у випадку якщо позивачка просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини або встановити факт, що вона фактично проживала на день відкриття спадщини разом з померлими, враховуючи те, що зміст позовних вимог є неконкретизованим) складає 1211,20 грн, а також позивачці слід визначити ціну позову, з урахуваннямя якої сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру про визнання права власності; в протилежному випадку уточнити свої позовні вимоги.

Водночас, належні докази сплати судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору позивачем в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, ОСОБА_1 слід оплатити, в тому числі, судовий збір по даній справі в розмірі 1211,20 грн за вимогу немайнового характеру на платіжні реквізити Слобідського районного суду міста Харкова, а саме: Отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Слобідск/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ)37874947; Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0020655; Код класифікації доходів бюджету 22030101, та надати суду докази його сплати або надати документи, що підтверджують наявність підстав звільнення від сплати судового збору, а також визначити ціну позову, з урахуванням якої сплатити розмір судового збору за подання позову з вимогами майнового характеру (вартість спадкового майна).

Також, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України подана позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Отже, зазначені вище судом обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Зокрема, позивачці необхідно долучити до уточненої позовної заяви докази на підтвердження обставин, які викладені у ній, а саме:

- визначити коло відповідачів (сторін по справі);

- уточнити позовні вимоги щодо переліку спадкового майна, право власності на яке просить визнати, а також щодо способу захисту права, яке вважає порушеним;

- надати постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та докази звернення ОСОБА_1 до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини; та заведення спадкової справи

- надати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

- сплатити суму судового збору з урахуванням визначної ціни позову або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 83, 175, 177, 185 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали суду для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання зазначених вимог у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною, і буде повернута. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Також суд роз`яснює, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ганна КОЖИХОВА