Справа № 159/8411/24 Головуючий у 1 інстанції: Смалюх Р. Я.
Провадження № 22-ц/802/724/25 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд із зазначеним позовом.

Покликалась на те, що заочним рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2022 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем і стягнуто з останнього на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1100 грн щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того позивач вказувала, що з часу прийняття рішення місцевим судом про стягнення аліментів витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на товари першої необхідності, предмети повсякденного вжитку та житлово-комунальні послуги значно збільшилися. У зв`язку із чим сума стягуваних аліментів є недостатньо для забезпечення повноцінного розвитку дитини і не відповідає фактичним витратам на потреби дитини.

Також зазначала, що дохід відповідача збільшився та є стабільно високий, оскільки він проходить військову службу в ЗСУ, а тому в змозі сплачувати аліменти в більшому розмірі.

Позивач ОСОБА_1 просила суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. Стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частки від сукупного доходу ОСОБА_5 , починаючи з 01 листопада 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у межах сплати платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочним рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 січня 2025 року позов задоволено. Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2022 року, з твердої грошової суми у розмірі 1100 грн щомісячно. Визначено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від сукупного доходу відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 березня 2025 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 14 січня 2025 року у цій справі було задоволено, вказане заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду з викликом сторін.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2025 року позов задоволено. Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2022 року у справі №159/2978/22, з твердої грошової суми у розмірі 1100 грн щомісячно. Визначено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки від сукупного доходу останнього щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп.

Вважаючи рішення суду незаконним, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 просила його змінити, визначивши спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від сукупного доходу відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга мотивована тим, що визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 , суд першої інстанції не врахував того, що іншим рішенням цього ж суду з останнього стягуються аліменти на неповнолітню дитину від іншого шлюбу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 , вважаючи рішення місцевого суду законним і таким, що відповідає фактичним обставинам справи, просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, змінюючи спосіб стягнення аліментів і визначаючи розмір аліментів 1/4 частку від усіх видів заробітку відповідача, який підлягає стягненню, суд першої інстанції вважав, що такий розмір аліментів є достатнім для забезпечення належного розвитку дитини та фінансово можливим для відповідача.

Однак, погодитись із зазначеним висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2022 року, і мають малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Також цим рішенням з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1100 грн, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

З приєднаної до матеріалів справи довідки № 2908 від 04 травня 2023 року слідує, що відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з 15 квітня 2023 року.

Крім того, з наявних в матеріалах справи письмових доказів встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 січня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно частини першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХП (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 1 та 3 статті 181 СК України передбачено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Отже, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за відсутності домовленості між батьками той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і аліменти на дитину можуть бути присуджені в частці він заробітку (доходу) її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі, а за наявності певних обставин спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, визначений судом, може бути змінений за позовом одержувача аліментів за рішенням суду.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши зазначені вище обставини справи та врахувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо правомірності заявлених позивачем вимог про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, а саме 1/4 частку від заробітку (доходу) відповідача щомісячно на одну дитину до досягнення нею повноліття, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 182 СК України, не в повній мірі врахував потреби, матеріальне становище позивача, з якою проживає дитина і знаходиться на її утриманні, та не взяв до уваги матеріальне становище платника аліментів і його реальну спроможність сплачувати аліменти та наявність в останнього іншої дитини, на яку він також зобов`язаний сплачувати аліменти.

Наведене свідчить про те, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та зробив помилковий, необґрунтований висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів саме у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, з урахуванням зазначених обставин і вимог чинного процесуального законодавства, та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду в частині визначеного судом розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 , слід змінити і визначити цей розмір аліментів, з урахуванням вимог ст. ст. 182, 183 СК України, 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2025 року в частині розміру стягуваних аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді