УХВАЛА

28 липня 2025 року

м. Київ

справа № 754/1281/25

провадження № 61-8978зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвал Верховного Суду від 01 липня 2025 року та від 11 липня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (Yasno), Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (Yasno), Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07 березня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року визнано, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 07 березня 2025 року, є зловживанням процесуальними правами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказане судове рішення визнано неподаною та повернуто заявнику.

21 квітня 2025 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 07 березня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 07 березня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року.

26 квітня 2025 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 22 квітня 2025 року за істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом в ухвалі (нововиявленими обставинами).

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 22 квітня 2025 року за істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом (нововиявленими обставинами) повернуто заявнику.

12 травня 2025 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2025 року за істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом в ухвалі (нововиявленими обставинами).

Ухвалою Верховний Суд від 19 травня 2025 року визнано зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2025 року. Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2025 за істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом (нововиявленими обставинами) залишено без розгляду.

23 травня 2025 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 19 травня 2025 року за істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом в ухвалі (нововиявленими обставинами).

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2025 року (провадження № 61-6630зно25) визнано зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 19 травня 2025 року у справі № 754/1281/25. Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 19 травня 2025 року в справі № 754/1281/25 залишено без розгляду.

23 червня 2025 року на електронну адресу Верховного Суду надійшла скріплена електронним цифровим підписом заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 03 червня 2025 року за нововиявленими обставинами, у якій заявник висловив недовіру судді Зайцеву А. Ю.

У змісті «заяви про перегляд судового рішення (ухвала від 03 червня 2025 року судді Зайцева А. Ю.)» висловлено недовіру судді, а також заперечення проти того, щоб вищезгаданий суддя розглядав та вирішував заяву ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 червня 2025 року справу № 754/1281/25 призначено судді-доповідачеві: Зайцеву А. Ю., судді, які входять до складу колегії: Коротенко Є. В., Тітов М. Ю.

На виконання вимог статті 33 та частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді Зайцева А. Ю. згідно з протоколом автоматизованого розподілу передано судді Верховного Суду Сакарі Н. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Зайцева А. Ю. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 03 червня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 754/1281/25.

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 03 червня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 754/1281/25 повернуто заявнику.

04 липня 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 01 липня 2025 року за нововиявленими обставинами, у тексті якої висловлено недовіру судді ОСОБА_2 , а також заперечення проти того, щоб вищезгаданий суддя розглядав та вирішував заяву ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 липня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Сакарі Н. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 07 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. визнано необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. передано для вирішення за-значеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 01 липня 2025 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 01 липня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 754/1281/25 повернуто заявнику.

15 липня 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвал Верховного Суду від 01 липня 2025 року та від 11 липня 2025 року за нововиявленими обставинами, у тексті якої висловлено недовіру судді ОСОБА_2 , а також заперечення проти того, щоб вищезгаданий суддя розглядав та вирішував заяву ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 липня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Сакарі Н. Ю.

Матеріали провадження передано судді Сакарі Н. Ю. 16 липня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. визнано необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. передано для вирішення за-значеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвал Верховного Суду від 01 липня 2025 року та від 11 липня 2025 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвал Верховного Суду від 01 липня 2025 року та від 11 липня 2025 року за нововиявленими обставинами підлягають поверненню з огляду на таке.

Щодо процедури перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (частина перша статті 423 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2020 року по справі № 1121/1717/12-ц (провадження № 61-22788св19) зазначено, що: «ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є:

ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;

ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року по справі

№ 461/11703/15-ц (провадження № 61-2382св20) вказано, що:

«перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими вказані рішення місцевих судів було змінено або ухвалено нове рішення.

При цьому, ухвалами, якими закінчено розгляд справи і які можуть бути предметом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, є:

ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;

ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.

Разом із тим, інші ухвали судів не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, оскільки не відносяться до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 127/2-н-439/09 (провадження № 61-18192св18), від 06 березня 2020 року у справі № 1121/1717/12-ц (провадження

№ 61-22788св19)».

Аналіз змісту ухвал Верховного Суду від 01 липня 2025 року (відмова у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Зайцева А. Ю.), від 11 липня 2025 року (повернення заяви Соляника В. В. про перегляд ухвали Верховного Суду від 01 липня 2025 року за нововиявленими обставинами) свідчить, що вказані ухвали не є ухвалами, якими закінчено розгляд справи.

Щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не до-пускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Водночас заявник, звертаючись до Верховного Суду із заявами про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, зокрема щодо визнання заявлених ним відводів необґрунтованими, відмову в задоволенні його заяв про відвід суддів, перегляд за нововиявленими обставин ухвал Суду щодо перегляду ухвал цього ж суду за нововиявленими обставинами, які (заяви), у переважній більшості, за своїм змістом містять лише формальні доводи про відвід судді, якому передано відповідне провадження, не містять аргументованих міркувань щодо перегляду за нововиявленими обставинами відповідної ухвали Верховного Суду, демонструє неповагу до суду та очевидно зловживає процесуальними правами.

Виснувавши такий висновок, Верховний Суд констатує, що перегляд за нововиявленими обставинами ухвал Верховного Суду, зокрема, щодо визнання заявлених ОСОБА_1 відводів необґрунтованими, відмову в задоволенні його заяв про відвід суддів, очевидно вказане не переслідує легітимну мету здійснення цивільного судочинства та досягнення поновлення порушених, на переконання заявника, прав та інтересів.

Верховний Суд наголошує, що здійснює свої повноваження, зокрема, відповідно до статті 389 ЦПК України, при перегляді судових рішень першої та апеляційної інстанцій та відповідно до статті 24 ЦПК України, як суд апеляційної інстанції. У виключних випадках, за наявності обґрунтованих доводів та міркувань учасників справи, Верховний Суд може розглянути заяву про відвід судді та/або колегії, або заявити самовідвід, відповідно до положень статей 36, 37 ЦПК України.

При цьому Верховний Суд вже звертав увагу ОСОБА_1 , що відповідно до частини тринадцятої статті 33 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів.

Водночас, в межах однієї судової справи № 754/1281/25 ОСОБА_1 систематично подає зави про перегляд за нововиявленими обставинами ухвал, що не підлягають перегляду в силу імперативних норм ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Таким чином, подання ОСОБА_1 заяв про перегляд за нововиявленими обставинами ухвал Верховного Суду від 01 липня 2025 року, від 11 липня 2025 року у справі № 754/1281/25, які не є судовими рішеннями, якими закінчено розгляд справи, про що Верховний Суд неодноразово попереджав (№ 61-9055зно25,

№ 61-9172зно25), є зловживанням процесуальними правами.

Така свідома процесуальна поведінка ОСОБА_1 є проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню, у зв`язку з чим заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 43, 44, 260, 263 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Визнати зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 01 липня 2025 року та від 11 липня 2025 року у справі № 754/1281/25.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 01 липня 2025 року та від 11 липня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 754/1281/25 повернути заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара