Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/4480/25
Провадження № 2-з/279/16/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Івашкевич О. Г.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником ОСОБА_2 про забезпечення позову, подану разом з позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ», треті особи приватний нотаріус КМНО Хара Н.С, приватний виконавець ВО м.Київа Клітченко О. А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець ВО м.Київа Клітченко О. А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову та зупинити стягнення за виконавчим написом.

В обґрунтування заяви зазначає, що 12 грудня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. на підставі виконавчого напису № 28872, виданого 03.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., відкрито виконавче провадження № 60872938 про стягнення з позивача на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 25 918,30 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню з підстав, зазначених у позові. До заяви долучена квитанція про сплату судового збору.

Дослідивши зміст заяви, долучені до неї, а також до позовної заяви докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку

Як слідує з позовної заяви позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 03.12.2019 року приватним нотаріусом Київського МНО Харою Н.С. таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що 12 грудня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. на підставі спірного виконавчого напису № 28872, відкрито виконавче провадження № 60872938 про стягнення з позивача на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 25 918,30 грн.

Разом з тим, з огляду на значну тривалість у часі ( більше 5 років 7 місяців) з дня відкриття виконавчого провадження, до заяви про забезпечення позову, а також позовної заяви не долучено доказів обставин, які свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, зокрема відсутні будь-які відомості щодо фактичного стягнення коштів з банківських рахунків позивача на час подання заяви, чи вжиття інших заходів, які призвели до зменшення доходів, загрози примусової реалізації арештованого майна позивача тощо.

Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 у справі № 490/3925/19 сформулював правову позицію про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 вказала, що при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Так, предметом спору по справі є визнання виконавчого напису, вчиненого 03.12.2019 таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження за яким відкрите приватним виконавцем був 12.12.2019 року. При цьому заява, подана позивачем, не містить жодного обґрунтування наявності фактичних обставин станом на час звернення до суду, які б могли свідчити про реальну загрозу ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову,з огляду на те, що позивачем не доведено належними чи допустимими доказами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду при задоволенні позову, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149-154,157, 258, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 28872 від 03 грудня 2019 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 25918,30 грн, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ