г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2728/25
Номер провадження 2/213/1389/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/2728/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІВЕСТМЕНТ» було укладено договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом Бочкарьвою А. В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками, зокрема за заявою-акнкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0325/980/021562082/1 від 11 грудня 2017 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 . Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 40 614,28 грн та судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач, в інтересах якої діє адвокат Брадарська Н. В., надала відзив, в якому не погоджується з позовними вимогами. В обгрунтуванні відзиву вказує, що умови договору є кабальними, несправедливими та нав`язаними, зміст яких не обговорювався та не міг бути змінений відповідачем, Зазначає, що позивачем неналежно пітверджено укладання договору відповідачем у 2017 році, оскільки ним не надано оригінал договору або інших підтверджуючих документів, які б свідчили про реальність отримання коштів відповідачем. Крім того, не доведено належність передачі права вимоги позивачу саме за договором відповідача, у зв`язку з тим, що відсутній нотаріально посвідчений договір факторингу або витяг з реєстру боржників, вісутнє повідомлення її, яка боржника, про зміну кредитора. Також, вказує, що відповідач є дружиною віськовослужбовця за мобілізацією з 26 березня 2022 року, а тому на неї поширюютьсяпільги, згідно з якими військовослужбовцям штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Протягом 2022-2025 року вона неодноразово повідомляла кредитора про даний факт письмова та в усній формі шляхом повідомлення на гарячу лінію. Вважає, що первісним кредитором неправомірно було нараховані відсотки за кредитним договором після 2022 року, а тому підлягають виключенню із суми заборгованості. На додаток, вказує, що позивачем пропущено строк позовної давності, з огляду на те, що позивачем не доведено, коли настав строк повернення кредиту. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі, витрати за розгляд справи покласти на позивача.

Процесуальні дії у справі.

19 травня 2025 року позовна заява надійшла до суду.

28 травня 2025 року судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

29 травня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Фактичні обставини, встановлені судом.

11 грудня 2017 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір №0325/980/021562082/1, який складається із Заяви-Анкети, Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифами Банку/Тарифним пакетом приватного банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті Банку. Шляхом підписання Заяви-Анкети клієнт підтвердив, що: 1) Банк надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів; 2) Клієнта перед укладанням Договору ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання Кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою обґрунтованого рішення щодо укладання Договору та отримання кредиту на сприятливих для клієнта умовах; 3) з Договором, Правилами, Інформаційним листком, Тарифами Банку/ Тарифним пакетом приватного банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений та згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 4) отримав свій примірник Заяви-Анкети, Інформаційний листок (у разі оформлення Кредиту та іншу документацію, на розсуд Банку, яка необхідна для користування банківськими послугами.

Відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту до Договору, з якого видно інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача.

За умовами договору банк відкрив відповідачці рахунок із встановленою кредитною лінією. Відповідно до Заяви-Анкети, за користування кредитом Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листком. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 36% річних, розмір процентної ставки впродовж пільговового періоду становить 0,01% річних.

Згідно з розписками, ОСОБА_1 отримала пластикові картки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

З виписки по рахунку відповідача за вказаним кредитним договором видно операції за карткою, зокрема, оплата товарів/послуг, нарахування відсотків, переказ на власний рахунок тощо.

Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість.

24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу №24/03/23,який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотарівльного округу Бочкарьвою А. В., зареєстровано в реєстрі за №265. За цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами (п.1.3 Договору факторингу).

Згідно з витягом з додатку №1 до вищезазначеного договору факторингу, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №0325/980/021562082/1 від 12 грудня 2017 року.

Відповідно до розрахунку розмір заборгованості відповідача за кредитним договором перед первісним кредитором на момент передачі права вимоги становить 40 614,28 грн.

Позивачем 07 квітня 2025 року відповідачу було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором, яка була одержана відповідачкою 08 квітня 2025 року, що підтверджується її особистим підписом на повідомленні про вручення.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Норми права, які застосовує суд.

Так згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

У частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв 24.02.2022, який продовжувався і діє на час розгляду справи. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і є особливим періодом.

Висновок суду.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору з первісним кредитором, після підписання якого між сторонами договору виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання повернути кредитору кошти відповідно до умов договору і сплатити відсотки за користування ними.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем надано як докази на підтвердження позовних вимог копію вищезазначеного кредитного договору, укладеного відповідачем з первісним кредитором, копію нотаріально посвідченого договору факторингу, розрахунок заборгованості.

Відповідачем порушувались умови кредитного договору, кошти на повернення кредитів не сплачувались, що призвело до виникнення заборгованості.

Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований і відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Власний розрахунок заборгованості не надав.

Доводи відповідача про недоведеність факту переказу відповідачу кредитних коштів, які викладені відповідачем у відзиві, не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються наявною в матеріалах справи випискою з рахунку приватного клієнта №0325/980/021562082/1, з якої вбачається рух коштів по картці № НОМЕР_2 . Доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок відповідачем не надано.

Також, відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на неправомірність нарахування процентів за користування кредитом починаючи з 26 березня 2022 року, мотивуючи тим, що вона є дружиною військовослужбовця.

На підтвердження даного факту, відповідачем надано копію свідоцтва про шлюб, з якої вбачається, що ОСОБА_2 з 02 серпня 2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

Разом з тим, до відзиву долучено довідку № 246 від 30 січня 2025 року, згідно з якою ОСОБА_3 з 26 березня 2022 року призваний на військову службу за мобілізацією на період до оголошення демобілізації до військової части НОМЕР_3 .

Крім того, ОСОБА_3 має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням.

Отже, судом встановлено, що відповідач є дружиною військовослужбовця, який призваний на військову службу та на неї поширюється положення ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо заборони нарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом.

Виходячи з вищевикладеного, суд доходить до висновку, що починаючи з 02 серпня 2022 року, а саме з моменту укладання шлюбу, проценти за користування кредитом нараховані в супереч вимогам ч.15 ст.14 вказаного Закону, а тому вони не підлягають стягненню з відповідача.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на те, що факт укладення кредитного договору між сторонами знайшов своє підтвердження, відповідач ознайомлена з умовами договору, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до часткового задоволення, в частині стягнення заборгованості у розмірі 38 022,17 грн, яка складається: 21 521,75 грн заборгованість по тілу кредиту, 16 500,42 грн заборгованість по відсотках.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 267,79грн.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 8 500,00 грн, суд виходить з такого.

Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло.

Тому з огляду на часткове задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 7 957,50 грн

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 89, ч.1 ст.141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за кредитним договором №0325/980/021562082/1 від 12 грудня 2017 року у розмірі 38 022 (тридцять вісім тисяч двадцять дві) грн 17 коп. (заборгованість за тілом кредиту - 21 521,75 грн, заборгованість за відсотками 16 500,42 грн).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» 2 267,79грн на відшкодування сплаченого судового збору, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 7 957,50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», , юридична адреса: 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд.9

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 25 липня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Попов.