Провадження №2/523/1080/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя - Далеко К.О.,

за участю секретаря Дяченко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОКСІ БАНК», товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Фінанс», за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним вище позовом, яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1028 від 01.03.2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовної заяви, ОСОБА_1 зазначає, що 04 серпня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «АВАЛЬ» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/0075/74/62167. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором АППБ «АВАЛЬ», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки від 04.08.2006р., відповідно до якого ОСОБА_1 є поручителем вищезазначеним кредитним зобов`язанням, та договір іпотеки від 04.08.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай Світланою Володимирівною, відповідно до якого предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.05.2017 року у справі № 523/4331/17 позов Публічного акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», яке є правонаступником АППБ «АВАЛЬ», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором задоволено та у рахунок погашення заборгованості у розмірі 70 562 (сімдесят тисяч п`ятсот шістдесят два) долари США 46 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 1 860 420 (один мільйон вісімсот шістдесят тисяч чотириста двадцять) гривень 05 коп. за кредитним договором № 014/0075/74/62167 від 04.08.2006 р. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на: трьохкімнатну квартиру, житловою площею 38,4 кв. м., загальною площею "3.6 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яка належить іпотекодавцям ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 06.03.2002 р., за р. № 1732, шляхом продажу її на прилюдних торгах за початковою ціною, що буде визначена в експертному звіті суб`єкта оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси 26.05.2020 року у справі № 523/3369/20 позов АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» заборгованість в розмірі 72 085 гривень 52 коп, а також судовий збір. 22 квітня 2021 року постановою приватного виконавця Велькова О.В. відкрито виконавче провадження № 65260895 з виконання виконавчого напису № 1028 від 01.03.2021 р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , частина якої належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 06 березня 2002 року за р. № 1732, боржником у якому є ОСОБА_1 , стягувачем - АТ «РАЙФФАЙЗЕН АВАЛЬ», а також приватним виконавцем було видано постанову звернення стягнення на майно боржника та постанову про накладення арешту на майно. Первісна вимога про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором № 1140000/15-67041 на ім`я позичальника, ОСОБА_2 , та вимога про усунення порушення основного зобов`язання -№ 1140000/15-67042 на ім`я майнового поручителя (іпотекодавця), ОСОБА_1 , було надіслано кредитором 02 березня 2016 року, а виконавчий напис було вчинено нотаріусом 01 березня 2021 року, тобто з порушенням трирічного строку, встановленого законодавством для вчинення виконавчого напису. У 2021 році за тридцять днів до вчинення виконавчого напису від 01.03.2021 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не отримували письмових вимог про усунення порушень, а отже - не були сповіщені належним чином про вчинення виконавчого напису.

В свою чергу, приватним нотаріусом Шевченко О.В. у виконавчому написі № 1028 від 01.03.2021 р. було зазначено, що сума, що підлягає стягненню становить 36 981 (тридцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят один) долар США 12 центів, незважаючи на те, що стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, в тому числі звернення стягнення на предмет іпотеки, відбулося на підставі рішення суду.

Отже, враховуючи вищезазначене позивач вважає, що спірний виконавчий напис являється незаконним, його було вчинено з порушенням норм діючого законодавства: виконавчий напис вчинено поза межами строку визначеного ст.88 Закону України «Про нотаріат»; виконавчий напис вчинено з порушенням порядку повідомлення боржника про усунення порушення. За викладених обставин, позивач зазначає, що нотаріус повинен був відмовити у здійсненні нотаріальної дії, а тому вчинений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

21.09.2021 року представник відповідача АТ «Райффайзен Банк» надав до суду Відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 04 серпня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «АВАЛЬ» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/0075/74/62167. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором АППБ «АВАЛЬ», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки від 04.08.2006р., відповідно до якого ОСОБА_1 є поручителем вищезазначеним кредитним зобов`язанням, та договір іпотеки від 04.08.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., відповідно до якого предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 . У зв`язку з невиконанням умов Кредитного договору, приватним нотаріусом КМНО Шевченко О.В. було вчинено виконавчий напис від 01.03.2021 року, зареєстрований за № 1028. Відповідно до п.4.4 Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі може здійснюватися у безспірному порядку на підставі виконавчого напису. Дане звернення стягнення передбачено також і Законом України «Про іпотеку». Стягувач не можу бути обмежений у засобах здійснення захисту своїх прав та законних інтересів, а отже він непозбавлений наряду з судових захистом здійснювати й позасудовий шлях звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, вважає не обгрунтованою позицію позивача стосовно того, щодо можливості задовольнити свої вимоги лише шляхом отримання судового рішення. Крім того, позивач обгрунтовує незаконність виконавчого напису тим, що на його думку, Банком нотаріусу не були подані необхідні документи. Проте, відсутнє будь-яке підтвердження щодо цього.

03.04.2025 року відповідач ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» надав суду відзив на позов, яким позовні вимоги не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В обгрунтування відзиву на позов зазначив, що позивач стверджуючи про безспірність заборгованості, не надає доказів (розрахунків) на спростування вказаної заборгованості. Практика Верховного Суду підтверджує можливість одночасного проведення судовогог та досудового звернення стягнення на предмет іпотеки. Відносно позовної дщавності, то її правила не розповсюджуються на позасудове стягнення на предмет іпотеки.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою суду від 27.07.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою від 02.11.2021 року за клопотанням представника позивача було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольги Вікторівни належним чином завірену копію: - виконавчого напису №1028 від 01.03.2021р, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , частина якої належить ОСОБА_1 ; - документів, на підставі яких було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною виконавчий напис №1028 від 01.03.2021р про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , частина якої належить ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 07.02.2022р. за заявою представника акціонерного товариства «Райффайзен Банк», замінено відповідача АТ «Райффайзен Банк» на акціонерне товариство «ОКСІ БАНК».

Ухвалою суду від 07.02.2022р. витребувано у АТ «ОКСІ БАНК» належним чином завірену копію документів, з якими АТ «Райффайзен Банк» зверталося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. для вчинення виконавчого напису №1028 від 01.03.2021р про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , частина якої належить ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 01.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 18.10.2023 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькової Ольги Віталіївни, копію виконавчого напису № 1028 від 01.03.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною, який перебуває на виконанні у виконавчому провадженні №65260895.

Ухвалою суду від 21.03.2024 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецула Вадима Андрійовича, копію виконавчого напису № 1028 від 01.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною.

Ухвалою суду від 12.02.2025 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іскра С.В., здійснено повернення до стадії підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 12.03.2025 року залучено до участі у справі, в якості співвідповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС».

Ухвалою суду від 09.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник Іскра С.Л. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов.

Представник відповідача АТ «ОКСІ БАНК» не забезпечив явку свого представника до судового засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причин неявки не повідомив.

Представник ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» до судового засідання не з`явився, надав клопотання про перебування на далекій відстані від суду, в Миколаївській області, що виключає можливість його участі у судовому засіданні.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, причин неявки не повідомила.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков О.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причин неявки не повідомив.

Розглянувши подане до суду клопотання представника ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що наведені у клопотанні причини не явки до судового засідання, не підтверджені жодними доказами, та визнаються судом не поважними, тому у задоволенні клопотання суд відмовляє. Крім того, представник відповідача мав право прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у випадку перебування в Миколаївській області, однак таким правом не скористався.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, фактичне формування ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» правової позиції по суті справи у відзиві, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених про дату і час судового засідання учасників справи.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 серпня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (кредитор) та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено кредитний договір № 014/0075/74/62167.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором між АППБ «Аваль», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки від 04.08.2006 р., відповідно до якого ОСОБА_1 є поручителем за вищезазначеним кредитним зобов`язанням, та договір іпотеки від 04.08.2006 р. за р. № 2626, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай Світланою Володимирівною., відповідно до якого предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.05.2017 р. у справі №523/4331/17 позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», яке є правонаступником АППБ «Аваль», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором задоволено; у рахунок погашення заборгованості у розмірі 70 562 долари США 46 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 1 860 420,05 грн. за кредитним договором № 014/0075/74/62167 від 04.08.2006 р. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на: трьохкімнатну квартиру, житловою площею 38,4 кв. м., загальною площею 73,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить іпотекодавцям ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 06.03.2002 р., за р. № 1732, шляхом продажу її на прилюдних торгах за початковою ціною, що буде визначена в експертному звіті суб`єкта оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Раййфайзен Банк Аваль» судовий збір у сумі по 13 953,15 грн. з кожного.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 травня 2020 року у справі № 523/3369/20 позов АТ «Райффайзен Банк Аваль», яке є правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість в розмірі 72 085,52 грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

01 березня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1028, яким звернув стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

З вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі:

- Договору Іпотеки від 04 серпня 2006 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай Світланою Володимирівною, відповідно до якого предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 .

- ст.ст. 87 - 91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

22 квітня 2021 року постановою приватного виконавця Велькова О.В. відкрито виконавче провадження № 65260895 з виконання виконавчого напису № 1028 від 01.03.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , частина якої належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 06 березня 2002 року за р. № 1732, боржником у якому є ОСОБА_1 , стягувачем АТ «Райффайзен Банк Аваль».

22 квітня 2021 року в рамках виконавчого провадження № 65260895 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. було видано постанову про звернення стягнення на майно боржника та постанову про накладення арешту на майно боржника, а саме: 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нормою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчого напису) передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене, та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

У цьому випадку, позивач ОСОБА_1 стверджує, що: заборгованість за кредитним договором № 014/0075/74/62167 від 04.08.2006р. не являється безспірною, тому як рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.05.2017 року у справі №523/4331/17 позов Публічного акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», яке є правонаступником АППБ «АВАЛЬ», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором задоволено та у рахунок погашення заборгованості у розмірі 70 562 долари США 46 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 1 860 420 гривень 05 коп. за кредитним договором № 014/0075/74/62167 від 04.08.2006 р. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на: трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яка належить іпотекодавцям ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 06.03.2002 р., за р. № 1732. Крім того, заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси у справі № 523/3369/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» заборгованість в розмірі 72 085 гривень 52 коп. Таким чином Банк (іпотекодаржатель) скористався своїм законним правом звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення повної суми заборгованості у судовому порядку. Виконавчий напис вчинено поза межами строку, визначеного ст.88 Закону України «Про нотаріат». Також, виконавчий напис вчинено з порушенням порядку повідомлення боржника про усунення порушення. За викладених обставин, позивач зазначає, що нотаріус повинен був відмовити у здійсненні нотаріальної дії, а тому вчинений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що відповідач ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС», як і попередні правонаступники стячгувача, не надав суду належних та допустимих доказів, у розумінні статей 76-81 ЦПК України, які би спростували вищевикладені доводи позивача щодо відсутності безспірності заборгованості, дотримання нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису.

Суд зазначає, що первісний стягувач АТ «Райффайзен Банк» хоча і надав суду відзив на позовну заяву, але не надав суду жодних належних та допустимих доказів, у розумінні статей 76-81 ЦПК України, які би спростували вищевикладені доводи позивача щодо відсутності безспірності заборгованості, дотримання нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису. При цьому, у відзиві на позов АТ «Райффайзен Банк» поклав обов`язок доведення всіх обставин справи виключно на позивача. Зокрема, так і не зазначив, які саме документи він подавав нотаріусу для вчинення виконавчого напису.

Також, в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження як направлення, так і отримання боржником ОСОБА_1 повідомлень АТ «Раффайзен Банк», вимог із визначеними сумами заборгованості, розрахунків заборгованості та виписок, не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 27.03.2019 року з розгляду справи №137/1666/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивач мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі у розмірі 36 981 доларів США 12 центів, відсутній розрахунок заборгованості, неможливо встановити коли платежі здійснювалися, коли не здійснювалися, за який строк сформована заборгованість.

В свою чергу, при вчиненні виконавчого напису, нотаріус зобов`язаний запитувати пояснення боржника щодо безспірності заборгованості. Такої позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2021 року по справі №758/14854/20, яка підлягає застосуванню по даній справі

Крім того, у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів того, що позивач отримував повідомлення вимогу про порушення кредитних зобов`язань, так само відсутні докази з`ясування нотаріусом у позичальника наявності заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

У постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15 зазначила, що наведена норма Порядку вчинення нотаріальних дій спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти стягненню на кошти боржника. Тому повідомлення боржника необхідно вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом.

По даній справі суд враховує, що відповідачем взагалі не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Також суд вважає за необхідним зазначити, що підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: "11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу", п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Установлені судами обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 01.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункта 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису): "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання".

Ухвалу суду від 02 листопада 2021 року про витребування матеріалів нотаріальної справи, щодо вчинення виконавчого напису № 1028 від 01.03.2021 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. не виконала. До того ж, згідно з відомостями з Єдиного реєстру нотаріусів діяльність ОСОБА_3 на даний момент тимчасово припинена.

В свою чергу, АТ «Оксі Банк», яке було правонаступником АТ «Райффайзен Банк», також не виконало ухвалу суду від 07 лютого 2022 року про витребування належним чином завірених копій документів, з якими АТ «Райффайзен Банк» зверталося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. для вчинення виконавчого напису № 1028 від 01.03.2021 р.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису та порядку повідомлення боржника щодо вимоги про усунення порушення є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

До такого висновку суд дійшов із урахуванням правових висновків, викладених у постанові КЦС ВС від11 жовтня 2023 року у справі № 344/13138/21.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, оскільки: доводи позивача знайшли своє підтвердження, так як на час вчинення спірного виконавчого напису був відсутній факт безспірності суми заборгованості за кредитним договоро; вимогу про усунення порушень виконання зобов`язань позивачу не надсилали ні відповідач, ні нотаріус, доказів іншого матеріали справи не містять; відповідач не надав суду доказів вчинення виконавчого напису на підставі встановлено законодавцем переліку документів.

Відповідно ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 01.07.2021 у справі N 917/549/20).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).

З урахуванням викладеного, враховуючи що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, в спростування доводів позивача, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також суд враховує, що відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Пунктом 3.1 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. (далі Порядок), також встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Первісна вимога про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором № 1140000/15-67041 на ім`я позичальника, ОСОБА_2 , та вимога про усунення порушення основного зобов`язання № 1140000/15-67042 на ім`я майнового поручителя (іпотекодавця), ОСОБА_1 , було надіслано кредитором 02 березня 2016 року.

Виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки було вчинено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. 01 березня 2021 року, тобто з порушенням трирічного строку, встановленого законодавством для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

З розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справ в суді, зазначеним позивачем у позовній заяві, вбачається, що позивач за подачу позовної заяви сплатив 908,00 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягененю судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 258-259, 264-265, 274-275, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОКСІ БАНК», товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Фінанс», за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1028 від 01.03.2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІ ФІНАНС», , 01103, м. Київ, б. Дружби народів, буд.22, офіс 7.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 11.07.2025р.

Суддя: К.О. Далеко