Справа № 157/1155/25
Провадження № 2/157/528/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 липня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

30.06.2025 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за договором № С-202-0 від 17.09.2018 в розмірі 14563,94 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн і витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 17.09.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду № С-202-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, надалі Договір кредиту, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у гривні, надає кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 та надавши кредитні кошти в розмірі 4500 грн в межах кредитного ліміту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитом належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 наявна заборгованість в розмірі 14563,94 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом 5232,77 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 933,17 грн.

19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023 відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» набуло право грошової вимоги до боржників зазначених у реєстрі боржників. 22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023 відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором № С-202-0 від 17.09.2018.

Позивачем на адресу відповідачки була направлена досудова вимога про дострокове стягнення заборгованості від 05.05.2025.

Ухвалою судді від 04.07.2025 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила справу розглянути без участі представника позивача у разі неявки сторони відповідачки у судове засідання, а також зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не подала.

Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення.

Щодо укладення договору:

Судом встановлено, що 17 вересня 2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду С-202-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, яка підписана представником кредитодавця ОСОБА_2 та відповідачкою власноручними підписами (а.с. 6-7). В такий же спосіб сторонами угоди підписано паспорт споживчого кредиту від 17.09.2018 (а.с. 89), заяву фізичної особи суб`єкта кредитної історії від 17.09.2028 (а.с. 10), заяву ОСОБА_3 про розмір щомісячного доходу від 17.09.2018 (а.с. 11), заяву № С-202-0 від 17.09.2018 на приєднання до договору добровільного страхування життя № ПБ КК 1 від 03.04.2018 (а.с. 13). Також відповідачкою підписано заяву № С-202-0 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку ПАТ «Ідея Банк» від 17.09.2018 (а.с. 12).

Відповідно до п. 3 угоди С-202-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, паспорта споживчого кредиту банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по поточному рахунку (надалі Кредитна лінія та/або Кредит) на наступних умовах: максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн; ліміт Кредитної лінії доступний Клієнту на момент укладення Угоди становить 4500 грн; процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48,00% річних. Строк кредитування 12 місяців, реальна річна процентна ставка 76,70% річних, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 72%.

Таким чином, в укладеному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки. Цей кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався.

Виписка від 19.12.2023, що міститься в матеріалах справи (а.с. 14-24), підтверджує, що умови укладеного сторонами кредитного договору позивачем були виконані, протягом цього часу відповідачка активно користувалася кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість за кредитом, останній платіж нею був здійснений 31.08.2020 року, що свідчить про погодження ОСОБА_1 з умовами укладеного договору.

Суд зауважує, що ця виписка є належним доказом, оскільки відображає рух коштів та доводить активне користування відповідачкою кредитними коштами та неналежне виконання нею своїх обов`язків з погашення кредиту.

Відповідно до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

Верховний Суд в Постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

У зв`язку з тим, що відповідачка лише частково здійснювала операції з поповнення свого банківського рахунку, розмір яких був меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла непогашена заборгованість, розмір якої станом на 19.12.2023 року становить 14563,94 грн, з яких 5232,77 грн заборгованість за основним боргом та 9331,17 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками згідно з довідкою-розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором С-202-0 від 17.09.2018 АТ «Ідея Банк» (а.с. 25).

Щодо переходу права вимоги:

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

19 грудня 2022 року між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (фактор) укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с. 33-39).

Згідно з п. 1 зазначеного договору факторингу під правом вимоги розуміється всі права грошової вимоги клієнта за первинним договорами до боржників щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникли на підставі укладених між клієнтом та боржниками первинних договорів і підтверджені документацією, а також інші права вимоги за первинним документами.

Надана копія договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - АТ «Ідея Банк» до фактора - ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ».

На виконання п. 3 зазначеного договору факторингу ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» сплатило АТ «Ідея Банк» 11576112 грн за відступлення прав грошової вимоги, що вбачається з платіжної інструкції в національній валюті від 20.12.2023 № 45 (а.с. 43) та платіжної інструкції № 611 від 17.10.2023 (а.с. 44).

Відповідно до копії реєстру боржників до договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором № С-202-0 від 17.09.2018 року на загальну суму 14563,94, з яких 5232,77 грн заборгованість за основним боргом та 9331,17 грн заборгованість за відсотками (а.с. 40-42).

22 грудня 2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с. 45-49).

Згідно з п. 1 зазначеного договору факторингу під правом вимоги розуміється всі права грошової вимоги клієнта за первинним договорами до боржників щодо погашення (стягнення, повернення) Заборгованості, що виникли на підставі укладених між клієнтом та боржниками первинних договорів і підтверджені документацією, а також інші права вимоги за первинним документами.

Надана копія договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023 містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» до фактора - ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал».

На виконання п. 3 зазначеного договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» сплатило ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» 11861032,61 грн за відступлення прав грошової вимоги, що вбачається з платіжної інструкції в національній валюті від 26.12.2023 № 376 (а.с. 53).

Відповідно до копії реєстру боржників № 3 до договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023, позивач отримав право вимоги до ОСОБА_1 за договором № С-202-0 від 17.09.2018 року на загальну суму 14563,94, з яких 5232,77 грн заборгованість за основним боргом та 9331,17 грн заборгованість за відсотками (а.с. 50-52).

Суд вважає, що копії договорів факторингу, платіжних інструкцій та реєстрів боржників є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Щодо розміру зобов`язання:

Як вбачається з вищезазначеної довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором С-202-0 від 17.09.2018, станом на 19.12.2023 року розмір заборгованості за кредитним договором становить 14563,94 грн, з яких 5232,77 грн заборгованість за основним боргом та 9331,17 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.

Суд вважає розмір зобов`язання, заявлений у позовних вимогах, обґрунтованим належним розрахунком. Відповідачка, не подавши відзиву, не надала власного розрахунку зобов`язання.

Досудова вимога позивача № 4/2025 від 05.05.2025 щодо дострокового погашення заборгованості за зазначеним кредитним договором (а.с. 26), яка була надіслана на адресу місця проживання ОСОБА_1 (а.с. 27-29), залишена відповідачкою без виконання.

Таким чином, відповідачка не виконала свого обов`язку та не повернула надані кошти в строк, передбачений договором № С-202-0 від 17.09.2018.

За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

З огляду на викладене, оскільки сума заборгованості відповідачки по кредитному договору підтверджена належно проведеним розрахунком, тому саме такий її розмір слід стягнути на корить позивача.

Щодо розподілу судових витрат:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у позовній заяві зазначив, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач очікує понести до закінчення розгляду справи, становить 7000 грн. Просив суд стягнути з відповідачки на свою користь судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн.

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копії договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024 укладеним між ним та адвокатським об`єднанням «Правовий курс» (а.с. 54-57), додаткової угоди № 1/1 від 01.07.2024 до договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024 (а.с. 58), акта № 1 прийому-передачі реєстру боржників за договором про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024 (а.с. 59), акту № 1 прийому-передачі наданої правничої допомоги від 14.05.2025, наказу (розпорядження) № 02-К від 28.06.2024 про прийняття на роботу (а.с. 61) та платіжної інструкції в національній валюті від 05.06.2025 № 1395 (а.с. 62), згідно з якими вартість послуг з надання правничої допомоги становить 7000 гривень, які були сплачені позивачем Адвокатському об`єднанню «Правовий курс».

Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.

При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.

Суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 7000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідачки, що суперечить принципу розумної необхідності судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, суд вважає розмір у сумі 4000 грн співмірним розміром витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Задовольняючи позов, суд покладає на відповідачку судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 12, 76, 81, 89, 133, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 525, 526, 610, 612, 625, 629, 631, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором № С-202-0 від 17 вересня 2018 року в сумі 14563 (чотирнадцять тисяч п`ятсот шістдесят три) гривні 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень сплаченого судового збору та 4000 (чотири тисячі) гривень витрат за надання професійної правничої допомоги.

Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 8, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ