Справа № 450/2411/25 Провадження № 2/450/1739/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

при секретарі Качмар М.З.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Баюш Лілія Володимирівна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивачка звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача та просить стягувати з батька ОСОБА_3 аліменти на її утримання як дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.06.2024 та до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років, а також стягнути на її користь понесені додаткові витрати на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 23065, 5 грн.; судові витрати просила стягнути з відповідача та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням суду від 14.05.2019 у справі 450/1636/18 було постановлено про стягнення аліментів з батька на неї, яка була ще неповнолітньою. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона досягла повноліття. Її батько проживає окремо та не бажає добровільно у належному обсязі утримувати доньку фінансово, а тому вона фактично перебуває на утриманні матері з моменту повноліття. Вона намагалась узгодити з батьком питання її утримання у добровільному порядку, однак він ухиляється від такого утримання. Станом на час подання позову вона навчається на другому курсі денної, платної форми навчання факультету педагогічної освіти, спеціальність «Спеціальна освіта». Навчальний заклад та платну форму навчання батьки обирали спільно, однак коли заходить мова про оплату частини витрат, батько ухиляється від надання коштів. На рахунок Львівського національного університету імені Івана Франка, за навчання на виконання умов договору було здійснено платежі на суму 31069 грн.; 27.04.2024 за надання стоматологічних послуг сплачено 1900,00 грн. та 04.09.2024 420 грн. за придбання картки для проїзду у громадському транспорті; 31.01.2025 сплачено 12742,00 грн. за придбаний абонемент у спортивному залі. Станом на даний час батько не компенсував 50% понесених витрат, а тому просить їх стягнути. Відповідач є працездатною особою, має офіційну роботу та стабільний дохід, а тому може забезпечувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно принципів Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її розвитку, освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Просить задоволити позовні вимоги.

Позиція відповідача: представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що ОСОБА_3 на утримання позивачки сплачував аліменти в межах виконавчого провадження №59522638 про примусове виконання виконавчого листа Пустомитівського районного суду Львівської області виданого 04.07.2019 у справі №450/1636/18 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів. Вказав, що фактично в даному випадку відсутній предмет спору, а подання позовної заяви зумовлено виключно бажанням сторони матері позивачки і надалі використовувати дітей як засіб впливу на батька та виставлення його в негативному світлі. Після досягнення ОСОБА_4 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 він не подавав у виконавчу службу заяву про зменшення суми стягуваних аліментів та продовжував їх платити на двох дітей згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області виданого 04.07.2019 у справі №450/1636/18. З квітня 2024 - з моменту досягнення повноліття, відповідач надсилав утримання позивачці в розмірі 5000,00 гривень на місяць до листопада 2024, а також в квітні 2025 теж 5000 гривень. В загальному було оплачено 40000,00 грн. на рахунок самої позивачки ОСОБА_1 , які вона могла використати для покриття своїх витрат, в тому числі на навчання і інших, а також оплата аліментів у виконавчому провадженні, які теж матір`ю позивачки мали бути використані на її утримання. Чинним законодавством не передбачено можливості стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину. Витрати на відвідування дитиною спортивної секції та дитячого гуртка не є особливими обставинами, які зумовлюють стягнення додаткових витрат. А тому просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення коштів з нього в розмірі 23065,50 грн., оскільки стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину законодавством не передбачено, а по-друге відповідач надав позивачеві кошти в розмірі 40000,00 грн. протягом року, які вона і витратила на ці потреби, а тому не має права вимагати їх стягнення. Щодо розміру аліментів, вважає, що їх розмір повинен відповідати розміру, який за загальними правилами встановлений для утримання двох дітей. ОСОБА_3 і так їх сплачував добровільно, і цих коштів вистачало позивачу на її утримання, але оскільки вона вирішила здійснювати їх стягнення в примусовому порядку, то відповідач надалі їх відраховуватиме у виконавчому провадженні. Вважає, що оскільки повнолітня дитина має кошти для оплати додаткових витрат, значить не потребує аліментів. В частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку, то не заперечує проти стягнення таких в розмірі 1/6 від всіх видів заробітку. За загальним правилом з врахуванням ст. 183 Сімейного кодексу України аліменти на двох дітей присуджується в розмірі 1/3 частки від всіх доходів. Оскільки на цей час ОСОБА_3 продовжує сплачувати аліменти на свого сина, який не досяг повноліття, то розмір аліментів на кожну з дітей має становити по 1/6 (разом 1/3). Позивач не доводила в позовній заяві та не навела обставин для відступлення від цієї частки та стягнення аліментів в розмірі саме 1/4 частки від доходів на неї, що в загальному матиме наслідком збільшення суми стягуваних аліментів на двох дітей до 5/12 від доходу.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

11.06.2025 запит щодо доступу до персональних даних; 12.06.2025 ухвала про відкриття провадження у справі; 25.06.2025 відзив на позовну заяву; 25.06.2025 заява в доповнення до відзиву; 02.07.2025 відповідь з ГУ ДМС України у Львівській області.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою ч. 3 ст. 51 Конституції України.

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Зубрянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 16.05.2006, актовий запис №12.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.05.2019 позовні вимоги ОСОБА_5 , - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання двох дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1 / 3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.05. 2018 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття; а також стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 половину вартості додаткових витрат на двох дітей: дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме грошові кошти в сумі - 10 369,90 грн. (десять тисяч триста шістдесят дев`ять гривень 90 копійок); у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 в іншій їх частині, -відмовлено.

Як вбачається з довідки факультету педагогічної освіти ЛНУ ім.І.Франка №1212 від 27.04.2025 ОСОБА_1 дійсно є студенткою ІІ курсу денної платної форми навчання факультету педагогічної освіти, спеціальності Спеціальна освіта, закінчує навчання 30 червня 2027 року.

З наявного у матеріалах справи копії договору про навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка від 13.08.2023, укладеного з ОСОБА_1 (законний представник ОСОБА_7 ) вбачається, що фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб.

Відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання.

Як було встановлено судом, рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.05.2019 з відповідача на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) на утримання двох дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.05. 2018 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Таким чином розмір аліментів на одну дитину відповідача повинен складати 1/6 частки з усіх видів доходу.

Щодо позовних вимог в частині стягнення половини понесених додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Отже, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016року № 6-1296цс15 та у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018року справа № 622/373/16-ц (провадження № 61-1717 св 18).

Відповідно до статті 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Разом з тим, серед цих статей Глави 15 СК України, 185 стаття не зазначена, отже законодавець чітко передбачив, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються.

Тому, на відповідача не може бути покладено окремо обов`язок по оплаті за придбання картки для проїзду у громадському транспорті та абонементу у спортивному залі для повнолітньої доньки, оскільки норми глави 16 СК України не передбачають обов`язку батька брати участь у додаткових витратах на повнолітню доньку, що навчається.

Отже, відсутні правові підстави для стягнення додаткових витрат в розумінні ст. 185 СК України на повнолітніх дітей.

Однак, слід зазначити, що витрати на навчання повнолітньої дитини не охоплюються поняттям додаткових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, за навчання студентки ОСОБА_1 було сплачено кошти в розмірі 15000,00 грн. що підтверджується квитанцією від 23.08.2024, а також в сумі 100,00 грн. згідно квитанції від 21.02.2024 та в розмірі 15879,00 грн. згідно квитанції від 22.01.2025.

Таким чином, судом встановлено, що за навчання позивачки було сплачено 30979,00 грн., які в силу вимог ст. 199 СК України покладаються на батьків позивачки, які зобов`язані утримувати дитину, що навчається, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Доказів неможливості надання матеріальної допомоги позивачці стороною відповідача суду надано не було.

Як зазначено у відзиві на позовну заяву, про що не заперечила сторона позивачки, відповідач ОСОБА_3 за період травня - жовтня 2024 та за квітень 2025 перерахував позивачці 40000,00 грн.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню 1/2 сплачених коштів за навчання позивачки у розмірі 15489,50 грн.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У позовній заяві позивачка просить стягувати аліменти, починаючи з 29.06.2024, однак жодних доказів вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача у вказаний період та ухилення відповідача від їх сплати суду надано не було, а тому аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позову.

Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягаються стягненню аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на працездатну особу, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 10.06.2025.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 264, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 182, 198 - 201 СК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.06.2025 і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-х років.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15489,50 грн. (п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесять дев`ять гривень 50 коп.) вартості навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 .

СуддяД. А. Кукса