Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" серпня 2025 р. Справа № 596/742/25

Провадження № 2/596/397/2025

Гусятинський районний суд у складі: головуючого - судді Лисюк І.О., за участю секретаря Туткалюк В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Гусятинський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Гусятинський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про зняття арешту з майна та просить винести рішення про зняття арешту з майна (коштів) накладеного постановою державного виконавця Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції від 25.09.2015 року, на рухоме і не нерухоме майно, а саме за такими номерами записів про обтяження: 8623010; 8622815; 8626929; 8626999, які перенесені у розділи, відкриті на об`єкти нерухомого майна, що належало померлому ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина. Звернувшись до нотаріуса Харківського міського Гусятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлено, що в межах виконавчого провадження на все майно спадкодавця накладено арешт, у зв`язку з чим їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У зв`язку з тим, що будь-яких відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 на виконанні у відділі державної виконавчої служби не має, а накладений арешт є перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач просить суд вищезазначений арешт зняти.

Ухвалою від 04.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача адвокат Книш Р.В. надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.

Як встановлено, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 19 лютого 2019 року Раштівецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 02.

Після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку із зверненням позивача для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 вашого брата - ОСОБА_3 , до майна померлого, яке складається із 1/2 (однієї другої) частки у траві спільної часткової власності на земельну ділянку, площею 1,7704 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та 1/2 (однієї другої) частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, площею 0,1031 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Раштівецької сільської гади, що належали померлому на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, заданих Гусятинською державно нотаріальною конторою «05» лютого 2015 року за реєстровими №№1-57, 1-59, нотаріусом надано роз`яснення. Спадкодавець заповітів не складав. Свідоцтва про право на спадщину ще не давалися. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого щодо суб`єкта від 02.02.2024 року за №364321863, сформованої державним нотаріусом шляхом безпосереднього доступу до зазначеного реєстру, Першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції (державний виконавець Дмитрук О.Р.) на підставі виконавчого провадження, накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_4 , за такими номерами записів про обтяження: №8623895 (у спеціальному розділі ДРРП), що був перенесений з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №8799655 від 12.06.2009р. 16:30:51; №8623942 (у спеціальному розділі ДРРП), що був перенесений з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №8799772 від 12.06.2009р. 16:43:54; 8623010; 8622815; 8626929; 8626999, які перенесені у розділи, відкриті на об`єкти нерухомого майна, належного померлому.

Відповідно до п. 4.18 Глави 10 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5 , (далі - Порядку), якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, затримується до зняття арешту цього майна.(а.с.12).

Постановою державного виконавця першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції від 25.09.2015 у межах виконавчого провадження № 35737489, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-9017/2011, виданого 27.04.2012 Тернопільським міськрайонним судом на підставі рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 15800, 19 грн.

Постановою державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції від 29.08.2017, передано виконавчий лист № 2-9017/2011, виданого 27.04.2012 Тернопільським міськрайонним судом на підставі рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 15800, 19 грн. Гусятинському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області.

Постановою головного державного виконавця Гусятинському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області від 31.07.2019, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-9017/2011, виданого 27.04.2012 Тернопільським міськрайонним судом на підставі рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 15800, 19 грн. Гусятинському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, закінчено. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Як слідує із змісту листа Гусятинського відділу ДВС у Чортківському районі Тернопільської області від 19.04.2024 №9886/28.8-24/2, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 відомості про обтяження по ВП№35737489, відсутні. (а.с.9).

Згідно інформації Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.10.2023 №31519, на виконанні Відділі державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Першому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції виконавчих проваджень де боржником був ОСОБА_2 не знайдено.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції накладено арешт на нерухоме майно згідно постанови Б/Н від 27.05.2009 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за номерами обтяження: 8623942, 8623895, 8622815, 8623010, 8626999,8626929.

У відповідності до Наказу від 07.06.2017 №1829/5 Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки і підлягають знищенню відповідно після закінчення строків їх зберігання.

Враховуючи накладення арешту на майно боржника від 27.05.2009 згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н не можливо ідентифікувати згідно якого виконавчого провадження був накладений вище зазначені арешти.

Враховуючи вище наведене Відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не має законних підстав для вилучення обтяжень: 8623942, 8623895, 8622815, 8623010, 8626999,8626929, які накладені на підставі Постанови Б/Н про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.05.2009.

Суд бере до уваги те, що позивач не має можливості ознайомитися із виконавчим провадженням та надати підтвердження того, що воно є наявне, оскільки таке, зважаючи на строки зберігання, є знищене. Однак жодних виконавчих проваджень щодо позивача в Тернопільському відділі державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції немає.

Враховуючи відсутність вказаного виконавчого провадження у системі АСВП, Тернопільському відділі державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не має технічної змоги винести постанову про зняття заборони з майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 92 Конституції України визначено, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За положеннями ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст.316, ст.317, ч. 1 ст.319, ч. 1,2ст.321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини іне припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені устатті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України"Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України"Оформлення права на спадщину).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач є спадкоємцем за законом після смерті брата, однак вона позбавлена можливості здійснити оформлення спадщини, оскільки на все його майно, було накладено арешт, при цьому його обсяг не визначено.

Частиною 1статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, у редакції чинній на час накладення арешту на майно, визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналогічні положення закріплені у ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, за якими у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що наразі відсутні виконавчі провадження, боржником у яких є спадкодавець ОСОБА_2 , приймаючи до уваги неспівмірність вартості арештованого майна та суми заборгованості, з метою недопущення втручання у права позивача на реалізацію спадкових прав після смерті брата, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись 2, 23, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391,1216, 1268 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Гусятинський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про зняття арешту з майна, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановами державного виконавця першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції без номера від 27.05.2009, від 25.09.2015, на все майно, що належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Скасувати обтяження у вигляді арешту майна та оголошення заборони на його відчуження, номер запису про обтяження: 8622815, 8623010, 8626999, 8626929, підстава для державної реєстрації: постанова без номера видана 27.05.2009 року, видавник перший відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції; дата та час державної реєстрації 05.02.2015; державний реєстратор: Мороз Любов Василівна, Гусятинська державна нотаріальна контора, Чортківський районний нотаріальний округ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: все нерухоме майно; відомості про суб`єкт обстеження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , виключивши його з Реєстру.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 04.08.2025.

Головуючий Ірина ЛИСЮК