Справа № 513/493/25
Провадження № 2/513/620/25
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Миргород В.С.,

при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Сарата Одеської області цивільну справу №513/493/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Реу Руслана Васильовича до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області; Служба у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, суд,

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2025 року позивач через свого представника - адвоката Реу Р.В. звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, як Органу опіки та піклування, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області, Служба у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, посилаючись на таке.

Позивач та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2016 року по 08 вересня 2024 року, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Від спільного проживання у позивача та ОСОБА_2 , народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька дитини до актового запису про народження внесені відповідно до ст. 135 СК України за заявою матері. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла. Позивач стверджує, що він є біологічним батьком дитини. За звернення позивача до органів РАЦС про внесення змін до актового запису про народження дитини у відомості про батька, йому було відмовлено. На цей час позивач не має іншої можливості визнати за собою батьківство щодо дитини та внести зміни до актового запису про її народження, окрім як у судовому порядку. Враховуючи викладене, просить суд визнати його батьком дитини ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_4 та внести зміни до актового запису № № 162 від 04 липня 2018 року, вчиненого Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінивши відомості про батька: у графі прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_1 »; доповнивши графу дата народження батька ІНФОРМАЦІЯ_5 , у графі громадянство - України; у графі місце проживання вказати: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 квітня 2025 року справу № 513/493/25 розподіллено судді Миргород В.С.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 09 квітня 2025 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання.

09 травня 2025 року представником позивача - адвокатом Реу Р.В. до суду направлено клопотання про заміну первісного відповідача на належного відповідача, визнавши по цивільній справі відповідачем Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Одеса) Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області, а Виконавчий комітет Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області визнати третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог по справі (Вх. № 2983/25-Вх від 09.05.2025 р.).

Ухвалою суду від 19 травня 2025 року клопотання представника позивача - адвоката Реу Р.В. задоволено, замінено сторону у справі, а саме третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Одеса) Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області (код ЄДРПОУ - 23212331) на відповідача - Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Одеса) Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області (код ЄДРПОУ - 23212331).

03 липня 2025 року на запит Саратського районного суду Одеської області Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), надано копію актового запису про народження № 162 від 04 липня 2018 року.

Ухвалою суду від 03 липня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явилися. 30 липня 2025 року від представника позивача - адвоката Реу Р.В., надійшла, заява в якій останній просить справу № 513/493/25 розглядати у його відсутність та за відсутності позивача; позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі (Вх. № 4673/2025-Вх від 30.07.2025 р.).

Представник відповідача Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час проведення судового засідання, шляхом направлення повістки на електронну адресу, в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява, в якій просять суд розглядати справу у відсутністьї х представника (Вх. №4161/25-Вх від 03.07.2025 р.).

Представник третьої особи - Виконавчий комітет Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи шляхом направлення виклику на електронну адресу, до суду направив заяву про проведення судового розгляду без їх представника, позовні вимоги визнають.

Служба у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, як третя особа по справі, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлялась своєчасно шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, у судове засідання також не з`явилась, суду подали заяву, якою просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (Вх. № 4159/25-Вх від 03.07.2025 р.).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, а також охоронюваних законом інтересів судом.

Вимоги ст. ст. 13, 81, ч.5 ст.263 ЦПК України зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів, зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , як чоловік і дружина, що підтверджується довідкою виданою Саратською селищною радою Білгород-Дністровського району одеської області за вихідним № 747.

Від спільного проживання, ІНФОРМАЦІЯ_4 в них народилася донька ОСОБА_3 , про що Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 на підставі актового запису № 162 від 04 липня 2018 року.

З копії актового запису про народження № 162 від 04 липня 2018 року, вбачається, що державна реєстрація народження здійснена Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного Кодексу України, за вказівкою матері. Відомості про батька вказано « ОСОБА_4 ».

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 27 вересня 2024 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі актового запису про смерть № 460 від 27 вересня 2024 року.

Так, рішенням Виконавчого комітету Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 10 жовтня 2024 року за № 1156 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини сироти, у зв`язку із смертю матері ОСОБА_2 .

Згідно наказу служби у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 13 вересня 2024 року за №35 малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово влаштовано в сім`ю співмешканця померлої матері дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 строком на два місяці. Відповідно наказом служби у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 14 листопада 2024 року № 38 продовжено термін тимчасового влаштування дітей у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 виявив бажання встановити батьківство.

У відповідності до Висновку про стан здоров`я та розумовий розвиток дитини від 15 січня 2025 року ОСОБА_3 , 13 березня 2018 року - здорова.

Також згідно висновку про стан здоров`я від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 здоровий та захворювань в останнього не виявлено.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбула та ст.ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей.

Статтями 3,4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що «СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

У постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19) зазначено, що «висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства».

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до висновку експерта № 643 від 04 листопада 2024 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ймовірністю 99,95%, таким чином батьківство практично доведене.

Позивач визнає батьківство повністю та вважає себе рідним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, листом Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01 лютого 2025 року за вихідним № 2/24.5-118, позивачу відмовлено у внесенні зміни щодо відомостей про нього як про батька дитини, оскільки зазначене може бути лише за рішенням суду.

Суду позивачем надано достатньо доказів батьківства щодо дитини, порушення інтересів дитини в тому, що позивач буде визнаний батьком дитини не встановлено, а тому позовні вимоги у цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи вимоги позивача, виходячи із досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав про визнання батьківства, підлягають задоволенню вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 255, 259,263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області; Служба у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису № 162 від 04 липня 2018 року, вчиненого Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінивши відомості про батька: у графі прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_1 »; доповнивши графу дата народження батька ІНФОРМАЦІЯ_5 , у графі громадянство - України; у графі місце проживання вказати: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://st.od.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 30 липня 2025 року.

Суддя В. С. Миргород