Справа № 495/3039/24
№ провадження 2/495/844/2025
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
29 липня 2025 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Дарій О.М.
Справа № 495/3039/24,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження у м. Білгород Дністровському Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна,-
ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 , звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить виділити в натурі 51/100 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 , видана 08 червня 2004 року ВГІРФО УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з припиненням для ОСОБА_1 права спільної часткової власності; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 , видана 08 червня 2004 року ВГІРФО УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності як на окремий об?єкт нерухомого майна, а саме виділену частку житлового будинку, яке розташований за адресою: АДРЕСА_1 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, з можливістю присвоєнням окремої поштової (юридичної) адреси.
Стислий виклад вимог позивача
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 , на підставі Договору дарування від 16 вересня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Чухрай Т.Ю. та зареєстрованого в Реєстрі за № 2-3214; Договору від 11 серпня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського державного нотаріального округу Тітовою Т.С. та зареєстрованого в Реєстрі за № 153; реєстраційного посвідчення Білгород-Дністровського МБТІ від 18 серпня 1997 року № 11-1499, є власником 51/100 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Іншим співвласником вказаного об?єкту нерухомості є ОСОБА_2 .
Будь-якої угоди із відповідачем щодо порядку володіння та користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , позивач досягти не може, оскільки з відповідачем не має змоги оформити нотаріально посвідчений договір про порядок володіння та користування вказаним домоволодінням, яке перебуває у спільній частковій власності, а також оформити нотаріально посвідчений договір про виділ (поділ) майна зі спільної часткової власності в натурі, оскільки відповідач набула громадянство держави-агресора та вибула до російської федерації до повномасштабного вторгнення.
Позивач бажає вільно користуватися своїм право на розпорядження часткою у спільній частковій власності.
Зазначає, що з технічної точки зору частка може бути виділена в натурі, права відповідача при такому виділі жодним чином порушуватись не будуть.
У зв`язку із вищевикладеними обставинами, позивач і звернулась до суду.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
12 червня 2024 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі відкрито загальне позовне провадження.
25.09.2024 до суду надійшло клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи.
25 вересня 2024 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.
На вирішення експерта поставлено такі запитання:
Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити в натурі 51/100 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
Який варіант виділення в натурі вказаної частки зазначеного об`єкта нерухомого майна можливо визначити відповідно до часток співвласників інших співвласників та вимог нормативно-правових актів?
Проведення експертизи доручено судовому експерту ОСОБА_4 , яка здійснює діяльність за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Олімпійська, 6/4.
10.12.2024 до суду надійшов висновок судового експерта Мазурової Інги Станіславівни № 034/2024 від 06.12.2024.
20 грудня 2024 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області провадження по справі поновлено.
18.02.2025 на виконання ухвали суду від 12.06.2024 у справі № 495/3039/25 від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла інформація про перетинання державного кордону України відповідачем.
05 березня 2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі закрито підготовче провадження.
09 липня 2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області суд перейшов до заочного розгляду справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом дійсно встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.
Відповідно до договору дарування від 16 вересня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Чухрай Т.Ю. та зареєстрованого в Реєстрі за № 2-3213 ОСОБА_5 подарував ОСОБА_1 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 997 кв. м. /а.с.15-16/
З договору від 11.08.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., зареєстрованого в реєстрі за № 153, у користування ОСОБА_1 перейшло: з житлового будинку літ. «А» 1-2 житлова, 1-3 житлова, 3-2 житлова, житловою площею 31,09. кв. м., сіни літ «а-1», сіни літ. «а-2», сарай літ «Г», підвал літ. «г», гараж літ. «ж», вбиральня літ. «О», сарай літ. «Д», навіс літ «П», паркан №3, ворота№2, водопровід П, паркан №5, що складає 51/100 чатку житлового будинку, а у користування ОСОБА_6 перейшло: з житлового будинку літ «А»2-2 житлова0, 2-3 житлова, житловою площею 23,5 кв.м., сіни літ. «а», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «З», літня кухня літ. «В», сарай літ. «К», вбиральня літ. «М», водопровід №1, калитка №1, паркан №4, ща складає 49/100 часток житлового будинку. /а.с. 17/
51/100 частка житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору дарування, договору користування та записано в реєстрову книгу №11 за реєстровим № 1499, що підтверджується реєстраційним посвідченням МБТІ від 18.08.1997./а.с. 18/
З технічного паспорта від 09 червня 2022 року, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 . Комунальним підприємством «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку літ. «А», сарай літ. «Б», літ. «К», літ. «Т», літня кухня літ. «В», літ. «З», гараж літ. «Ж», підвал літ. «г», вбиральна літ. «М», літ. «О», споруди №1,2, споруди № 6-8, І. /а.с. 19-23/
Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 03.03.2022 №1763, адреса житлового будинку: АДРЕСА_3 .
Площа житлового будинку літ. «А»: загальна 156,7 кв.м., житлова 80,7 кв.м.; житлової прибудови літ. А1 92,56 кв.м.; прибудови літ. «а» - 17,25 кв.м., прибудови літ. «а1» - 6,88 кв.м., «а2» - 6,29 кв.м., сараю літ. «Б»- 9,7 кв.м.; літньої кухні літ. «В» - 38,31 кв.м.; підвалу літ. «г» - 26,25 кв.м.; гаражу літ. «Ж» - 38,79 кв.м.; літньої кухні літ. «З» - 9,7 кв.м., сараю літ. «К» - 8,03 кв.м.; вбиральні літ. «М» - 1,1 кв.м.; вбиральні літ. «О» - 2,38 кв.м.; сараю літ. «Т» - 7,29 кв.м., воріт літ. №2 - 6,52 кв.м., Хвіртка літ. №1 1 шт., хвіртка №6 1 шт., водопровід літ. № 7 довжина 30 пог.м, каналізація літ. №8 30 пог. м, водопровід літ. №1 26,55 пог.м. /а.с. 24-39/
Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , відсутні інші речові права, іпотеки, обтяження. /а.с. 40/
Згідно листа КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» від 14.03.2024 № 254 станом на 31.12.2012 року власниками житлового будинку АДРЕСА_1 були:
- 51/100 частки: ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 16.09.1994 року та договору від 11.08.1997 року;
- 49/100 ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 28.05.1996 року та договору від 11.08.1997 року. Надати склад 51/100 частки даного житлового будинку, що належать ОСОБА_1 не представляється можливим у зв?язку з тим, що на земельній ділянці даного житлового будинку в теперішній час збудовані будівлі та споруди, які не входили до складу первісних часток співвласників, а визначити кому з них вони належать не представляється можливим.
Також за даною адресою збудовано без дозвільних документів: житлова прибудова літ. «A1», сарай літ. «Т». /а.с.44/
Відповідно до копії паспорта російської федерації від 30.10.2020 66№0574898, виданого МВД 1081, ОСОБА_7 має громадянство російської федерації. /а.с. 95/
Відповідно до висновку судового експерта № 034/2024 від 06.12.2024 є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити в натурі 5/100 часток житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складаються з приміщень житлового будинку літ. «А», саме: 1-1 коридор, 1-2 - житлова, 1-4 - житлова, 1-5 - кухня, загальною площею 41,7 кв.м., вбиральні літ. «О», воріт №2, паркану № 5 та № ІІ - водопроводу.
Враховуючи відповідь на перше питання, а також виходячи із інформації наявної в наданих матеріалах цивільної справи, експертом встановлено, що можливо визначити відповідно до часток співвласників інших співвласників та вимог нормативно-правових актів лише один варіант виділення в натурі 51/100 часток житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складаються з приміщень житлового будинку літ. «А», саме: 1-1 коридор, 1-2 - житлова, 1-4 - житлова, 1-5 - кухня, загальною площею 41,7 кв.м., вбиральні літ. «О», воріт №2, паркану №5 та № ІІ -водопроводу./а.с. 155/
Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповідач перетнула державний кордон України 26.09.2021, пункт пропуску «Сеньківка». /а.с. 174/
Нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін, висновки суду
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до статті 15, 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 355 ЦПК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Статтею 356 ЦПК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Таким чином, спільна часткова власність є специфічною конструкцією, оскільки існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних / неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків.
Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.
Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 липня 2023 року у справі № 583/2924/20.
Також визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.
У постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 404/7307/14 зазначено, що учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.
Згідно із усталеною судовою практикою при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється.
Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.
Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули, не врахували, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється».
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 квітня 2025 року по справі № 357/3145/20 виснувала, що у разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється лише для того учасника, якому ця частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається.
За наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає.
У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві.
Натомість, у справі, що розглядається, ОСОБА_1 пред`явила позовні вимоги саме про виділ належної їй частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі між сторонами в порядку статті 367 ЦК України - не заявляла.
Судовий експерт вирішувала питання: Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити в натурі 51/100 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? Який варіант виділення в натурі вказаної частки зазначеного об`єкта нерухомого майна можливо визначити відповідно до часток співвласників інших співвласників та вимог нормативно-правових актів?
З огляду на викладене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дотримуючись принципів розумності, добросовісності та справедливості, з огляду на те, що за наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 355-356, 358, 364 Цивільного кодексу України, ст.ст. 76-81, 89, 95, 263-265, 280-281, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_4 .
Повний текст судового рішення складено 29 липня 2025 року.
Суддя