Справа №534/2001/25
Провадження №2-о/534/49/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Морозова В.Ю., за участі секретаря судового засідання Хвіст Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

У С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся із вказаною заявою у якій просить суд видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців щодо заборони кривднику ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ) перебувати за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянці України, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 ).

Про видачу обмежувального припису кривднику ОСОБА_2 інформувати ВП №2 Кременчуцького РУП Головного управління національної поліції в Полтавській області для взяття громадянина ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Судові витрати покласти на ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви представник заявник, серед іншого, зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2007 року, який рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.11.2023 року у справі №537/1891/23 було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після розірвання шлюбу та поділу спільного сумісного майна подружжя, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 продовжують проживати за однією адресою у квартирі АДРЕСА_2 .

17.07.2025 року договором про припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на частку квартири, ОСОБА_2 передано належну йому частки вищезазначеної квартири дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Після передачі належної частки квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 продовжує фактично проживати в цій квартирі.

Зі спливом часу, з боку ОСОБА_2 прояви агресії щодо ОСОБА_1 тільки збільшуються та переростають у систематичне домашнє насильство, яке відбувається в присутності неповнолітніх дітей.

Відносно кривдника ОСОБА_2 неодноразово були складені термінові заборонні приписи, а саме: 27.09.2024 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , про що був складений терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 1 добу серії АА №299363; 24.06.2025 року ОСОБА_2 , в нічний час біля 02.00 год. висловлювався нецензурною лексикою на адресу ОСОБА_1 , погрожуючи та принижуючи честь та гідність, про що був складений терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 2 доби серії АА №589444; 21.07.2025 року ОСОБА_2 вчинив психологічне насилля відносно ОСОБА_1 , про що був складений терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 1 добу серії АА №446073.

Також додатково представник зазначив, що для отримання професійної правничої допомоги ОСОБА_3 вимушена була звернутися до адвоката Дашко М.В. для попереднього опрацювання матеріалів, наданих нею як замовником; підготовки та подання до суду заяви про видачу обмежувального припису кривднику ОСОБА_2 ; пошук та вивчення законодавчих та нормативних правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, пошук та вивчення судової практики по аналогічній категорії справ, за що сплатила 15 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.). На підтвердження даного факту суду надано розрахунок суми гонорару від 28.07.2025 року, актом виконаних робіт від 28.07.2025 року за договором про надання професійної правничої допомоги №672 від 22.07.2025 року та платіжним документом про здійснення оплати за договором про надання юридичних послуг.

Ухвалою суду від 31.07.2025 заяву прийнято до провадження та призначено розгляд.

У судове засідання учасника повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання, не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Згідно з абзацом другим вищевказаної частини ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2007 року, який рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.11.2023 року у справі №537/1891/23 було розірвано, що підтверджується матеріалами справи.

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, після розірвання шлюбу та поділу спільного сумісного майна подружжя, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 продовжують проживати за однією адресою у квартирі АДРЕСА_2 .

17.07.2025 року договором про припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на частку квартири, ОСОБА_2 передано належну йому частки вищезазначеної квартири дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Представник заявника у заяві зазначає, що після передачі належної частки квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 продовжує фактично проживати в цій квартирі.

Також представник зазначає, що зі спливом часу, з боку ОСОБА_2 прояви агресії щодо ОСОБА_1 тільки збільшуються та переростають у систематичне домашнє насильство, яке відбувається в присутності неповнолітніх дітей.

Згідно із вимогами статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до вимог п.п. 6, 8 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.24 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

За змістом п.7 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 26.09.2019 року по справі №452/317/19-ц.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

За правилами ст.350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк від одного до шести місяців.

Досліджені судом докази вказують на наявність тривалого конфлікту між заявником та заінтересованою особою, а також на вчинення ОСОБА_2 стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 домашнього насильства як психологічного, так і фізичного характеру.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (рішення ЄСПЛ у справі Chahal v. the UK , n. 145).

Факт вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства підтверджується складеними відносно кривдника ОСОБА_2 терміновими заборонними приписами, а саме: 27.09.2024 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , про що був складений терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 1 добу серії АА №299363; 24.06.2025 року ОСОБА_2 , в нічний час біля 02.00 год. висловлювався нецензурною лексикою на адресу ОСОБА_1 , погрожуючи та принижуючи честь та гідність, про що був складений терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 2 доби серії АА №589444; 21.07.2025 року ОСОБА_2 вчинив психологічне насилля відносно ОСОБА_1 , про що був складений терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 1 добу серії АА №446073.

Таким чином, врахувавши характер та повторюваність вчинених ОСОБА_2 протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність повторного вчинення останнім домашнього насильства, суд доходить висновку про можливість застосування до ОСОБА_2 обмежувального припису.

Вирішуючи цю заяву, суд керуючись тим, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника.

Суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги заявника, а саме щодо заборони кривднику ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ) перебувати за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянці України, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 ).

Щодо вимоги про стягнення судових витрат із ОСОБА_2 на користь заявника суд зазначає наступне.

У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи (частина третя статті 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ окремого провадження визначений статтею 294 ЦПК України.

Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження, у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

За вказаних обставин, заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.3 ст.350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.350-8 ЦПК України, про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263, 265, 350-1, 350-8 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_2 :

- перебувати в зареєстрованому місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В частині інших вимог заяви відмовити.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

Судові витрати по сплаті судового збору у справі віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити до ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області для взяття ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на профілактичний облік та виконавчому комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню і його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості, які суд не оголошує щодо учасників справи при проголошенні рішення суду:

Повне ім`я заявника: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Повне ім`я заінтересованої особи: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ

Повний текст рішення виготовлено 04.08.2025.