Номер провадження: 22-ц/813/4104/25
Головуючий у першій інстанції Літвінова І.А.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідачка - ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2024 року , ухвалене Київським районним судом м. Одеси у складі: судді Літвінової І.А. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Позов мотивований тим, що 27 серпня 2014 року між ним та відповідачем зареєстрований шлюб, в якому у них народилися діти: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 29 серпня 2017 року шлюбні відносини між ними фактично припинились, дружина разом з дітьми переїхали мешкати окремо від нього за адресою: АДРЕСА_1 , де і зараз проживають.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2019 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, а також визначено місце проживання дітей разом з матір`ю. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2018 року з позивача на користь ОСОБА_2 стягнено аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням № 14 Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 27 червня 2019 року «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_1 » йому встановлено для участі у вихованні та спілкуванні з дітьми наступні способи участі: щотижнево, шляхом систематичних побачень кожної п`ятниці з 10.00 год до 19.00 год, та щотижнево, шляхом його систематичних побачень щонеділі з 16.00 год до 19.00 год без присутності матері дітей ОСОБА_2 , та впродовж одного місяця літнього періоду діти перебувають разом з батьком за попередньою домовленістю між батьками без присутності матері дітей. Незважаючи на наявність вказаного рішення, відповідач чинить йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з дітьми, забороняє побачення з ними без її участі.

Позивач має можливість та бажання приймати участь у вихованні та розвитку дітей, сумлінно ставиться до виконання батьківських обов`язків, має прихильність дітей до нього, приймає участь у матеріальному забезпеченні дітей.

Тому із посиланням на застосування до спірних правовідносин сторін вимог ст. 141, ст. 142, ч. 1, 2, 3 ст. 150, ч. 1 ст. 151, ст. 157, ст. 159 СК України, ч. 3 ст. 9,18 Конвенції про права дитини ОСОБА_1 просив суд:

зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу, ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми - донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановити позивачу ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з дітьми такі способи участі: щотижнево, шляхом його систематичних побачень кожної п`ятниці з 10.00 год. до 19.00 год., та щотижнево, шляхом його систематичних побачень щонеділі - 16.00 год. до 19 00 год. без присутності матері дітей - громадянки ОСОБА_2 , та впродовж одного місяця літнього періоду діти перебувають разом з батьком за попередньою домовленістю між батьками, без присутності матері дітей.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року позов задоволено: зобов`язано відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми та встановлено позивачу для участі у вихованні та спілкуванні з дітьми наступні способи участі: щотижнево, шляхом його систематичних побачень кожної п`ятниці з 10.00 год до 19.00 год, та щотижнево, шляхом його систематичних побачень щонеділі з 16.00 год до 19.00 год без присутності матері дітей ? ОСОБА_2 , та впродовж одного місяця літнього періоду діти перебувають разом з батьком за попередньою домовленістю між батьками, без присутності матері.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.02.2021 року змінено та викладено резолютивну частину в наступній редакції: позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , , задоволено частково: зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми, та встановлено ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, наступні способи участі: щотижнево, шляхом його систематичних побачень кожної п`ятниці з 10.00 год до 19.00 год та щотижнево, шляхом його систематичних побачень з 10.00 год до 19.00 год (парна неділя; непарна субота) без присутності матері дітей ? ОСОБА_2 та впродовж двох тижнів літнього періоду (липень, серпень кожного місяця) діти перебувають разом з батьком за попередньою домовленістю між батьками, без присутності матері дітей, починаючи з 2023 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2024 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 та рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.02.2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15.12. 2022 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми скасовано та справу в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

31 травня 2024 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси суду, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до справи у якості третьої особи ОСОБА_3 як дружину позивача (а.с. 218-219, т. 5).

17 червня 2024 року до суду надійшла заява, зі змісту якої вбачається уточнення позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги ОСОБА_1 викладені в наступній остаточній редакції: визначити наступний спосіб спілкування та зустрічей позивача з дітьми: кожен четвер з 09:00 години по неділю 09:00 без присутності матері; на період літніх канікул дітей - півтора місяця; півторамісячний період визначати в залежності від наявності закордонного відрядження за фахом моряка ОСОБА_1 . На період зимніх канікул дітей - один тиждень. Тижневий період визначати в залежності від наявності закордонного відрядження за фахом моряка ОСОБА_1 . Зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні позивача з дітьми у режимі телефонних розмов та відео зв`язку.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що станом на звернення до суду з позовом 04.10.2019 року ним вказувалося, що у позивача та відповідача ОСОБА_2 є двоє дітей: дочка: ОСОБА_8 та син ОСОБА_9 , які з 29.08.2017 року проживають окремо від нього разом з матір`ю - відповідачем ОСОБА_7 . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2019 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано та було визначено місце проживання дітей разом з матір`ю ОСОБА_7 . Рішенням Київської РА ОМР з питань захисту прав дітей йому було визначено участь у вихованні та спілкуванні з дітьми. У зв`язку з перешкодами з боку відповідача у спілкуванні з дітьми та невиконанням рішення Київської РА ОМР він вимушений був вернутися до суду. На день уточнення позовних вимог, після скасування судових рішень по даній справі, відповідачка продовжує перешкоджати йому у спілкуванні з дітьми, у зв`язку з чим він неодноразово вимушений був звертатися в правоохоронні органи, що свідчить про наявність спору між сторонами, якии? не вирішено протягом тривалого часу. На даний час ним створено нову сім`ю з ОСОБА_3 , з якою він виховує чотирьох дітей - двох спільних дітей і двох дітей дружини, а також з метою задоволення потреб великої родини придбано новий будинок.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги у зазначеній редакції не визнала.

18.07.2024 на адресу суду від відповідачки в особі свого представника ОСОБА_10 надійшов відзив на заяву про уточнення позовних вимог, в якому зазначається, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суперечать інтересам дітей сторін, а також обмежують права відповідача у спілкуванні та проведенні вільного часу з дітьми на вихідні дні. У дітей лише два вихідні дні, які вони можуть проводити разом, однак один день неділя з 09.00 год. по 13.00 год. дітям визначено проводити час з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є дідусем та бабусею, а суботу позивач просить визначити йому для спілкування з дітьми. Також вказує про те, що під приводом визначення способу спілкування та зустрічей з дітьми позивач фактично намагається змінити місце проживання дітей, що також суперечить їх інтересам, оскільки місце проживання позивача знаходиться на значній відстані від школи, де навчаються діти та закладів, в яких діти займаються додатковими секціями та заняттями. Крім того, відповідач зазначає про абсурдність запропонованого позивачем графіку, оскільки професія та рід занять позивача, який є моряком, наперед вказує про неможливість його дотримання та виконання. Також, відповідач посилається на те, що діти уже є достатньо дорослими, тому встановлення способу та графіку участі батька у життя дітей повинен встановлюватися з врахуванням їх думок та бажань.

04.11.2024 року проведено виїзне судове засідання в КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» ОМР в приміщенні кабінету психолога Папач І.М. за адресою: АДРЕСА_2 , де судом було відібрано особисті пояснення у малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 . За згодою психолога до участі у засіданні було допущено батька дітей.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спосіб:

- кожен четвер з 09:00 години по неділю 09:00 без присутності матері;

- на період літніх канікул ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - півтора місяці, визначаючи півторамісячний період в залежності від наявності закордонного відрядження за фахом моряка ОСОБА_1 ;

- на період зимніх канікул ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тиждень, визначаючи тижневий період в залежності від наявності закордонного відрядження за фахом моряка ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у режимі телефонних розмов та відеозв`язку задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у режимі телефонних розмов та відеозв`язку.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 вважає оскаржуване рішення незаконним, просить рішення Київського районного суду міста Одеси від 26 грудня 2024 року в частині залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спосіб: кожен четвер з 09:00 години по неділю 09:00 без присутності матері; на період літніх канікул ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - півтора місяці, визначаючи півторамісячний період в залежності від наявності закордонного відрядження за фахом моряка ОСОБА_1 ; на період зимніх канікул ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тиждень, визначаючи тижневий період в залежності від наявності закордонного відрядження за фахом моряка ОСОБА_1 задовольнити.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції в основу свого рішення поклав особисту розмову з дітьми, яку було проведено 04 листопада 2024 року у КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» ОМР в приміщенні кабінету психолога Папач І.М. ; судом не було забезпечено повний та всебічний розгляд справи; суд знехтував висновками експерта, взявши на себе відповідальну місію самостійного дослідження психоемоційного стану дітей, зробив висновки, не прослідивши динаміку віддалення дітей від батька, яка є прямим наслідком впливу єдиного авторитету, що залишився у їхньому житті - їх матері.

Зазначає, що рішення було ухвалено судом, виходячи з думки травмованих та морально травмованих дітей, які позбавлені турботи з боку свого батька проти його волі. У дітей розвинуті уявні та нафантазовані страхи щодо особи свого батька під впливом матері.

Вказує, що порушуючи приписи ст. 141, 151, 153, 159 СК України суд першої інстанції порушив рівність прав батьків на участь у спілкуванні та вихованні дітей визначивши, що батько не має прав на спілкування з дітьми. При цьому, саме по собі зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми у режимі телефонних розмов та відео зв`язку задовольнив не має самостійного сенсу без графіку такого спілкування.

Зазначає, що суд першої інстанції фактично взяв на себе функцію експерта психолога шляхом особистого спілкуванням з дітьми, замінив наявний у справі висновок експерта, висновок органів опіки та не поцікавився думкою поточного дитячого психолога КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» ОМР Папач І.М. замість того, щоб врахувати усі докази у справі, чим порушив ст. 89, 110 ЦПК України, які приписують, що жоден доказ для суду немає заздалегідь встановленої сили, а висновок експерта оцінюється судом разом із іншими доказами. Самі ж докази мають бути оцінені судом, тобто встановлено їх доречність або вони мають бути розкритиковані. Ігнорування суттєвих доказів у справі є порушенням вищевказаних статей.

Від представника відповідачки ОСОБА_7 - ОСОБА_10 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, доводи апеляційної скарги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та суперечать інтересам малолітніх дітей.

Вважає, що посилання скаржника, що судом не було прийнято до уваги висновок експерта ОНДІСЕ Журавльової М.О. № 20-937/938 від 18.12.2020 року, є недорочним, оскільки вказана експертиза була проведена більше чотирьох років тому, і на момент нового розгляду справи судом першої інстанції змінилися істотні обставини справи, діти подорослішали та мають можливість самостійно висловити свої думки, бажання та позицію у справі, а тому не є належним і допустимим доказом у справі при вирішенні питань, що стосується дітей 8-ми та 10-ти років.

Зазначає, що судом першої інстанції було вірно вказано, що позивач не позбавлений можливості в майбутньому звертатися з відповідними вимогами, однак позивач повинен зробити відповідні висновки щодо своєї поведінки та свого відношення до дітей.

Тому, оскаржуване рішення відповідає принципам законності та справедливості, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права та не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга надумана та безпідставна у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги. Третя особа ОСОБА_3 вважала апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Сторона позивача пояснила, що в період дії постанови Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2022 року до її скасування Верховним Судом 06 березня 2024 року таке судове рішення виконувалося, батько забирав дітей до себе в родину, вони із задоволенням ночували у нього і проводили час разом із меншими його дітьми від другого шлюбу та дітьми 3-ї особи, навіть не завжди хотіли повертатися додому. Будь-яких переваг комусь із дітей батько не надавав, їх спілкування проходила у сімейному колі. Діти знають, що у батька є зброя, яка зберігається у спеціально обладнаному сейфі. Батько наполегливо бажає брати участь у житті дітей, які через тривалий розгляд справи та проживання разом із матір`ю втрачають зв`язок із батьком.

Відповідачка ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_14 апеляційну скаргу не визнали. Відповідачка пояснила, що діти бояться позивача і не бажають з ним спілкуватися. Вказане має місце і через призму бабусі з боку позивача, яка не догледіла під час зустрічей онука і той травмувався. Крім того, під час зустрічей батька з дітьми, має місце спільне спілкування батька з усіма дітьми, у той час, коли відповідачка просила позивача проводити час особисто з ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , які вважають, що молодшим дітям батько приділяє більше уваги. Після однієї із зустрічей ОСОБА_15 повернувся із сінцем, що сталося через травмування від інших дітей, чого не догледів позивач, а іншим разом температура на вулиці була -7, і діти гуляли на вулиці, маючи протипоказання для таких прогулянок, про що відповідачка позивача попереджала і що він проігнорував, після чого діти захворіли. Бабуся з дідусем, які мають зустрічатися із дітьми щонеділі з 9-ї, не завжди дотримуються графіку, а обов`язок передавати дітей покладено на відповідачку, яка виконує таке даремно.

Інші учасники справи, зокрема, Служба у справах дітей Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, повістку отримали 30.05.2025 17:14:43 в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідками (а.с. 156, 156 зв, т.6).

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Предметом апеляційного перегляду справи є рішення суду в частині відмови визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Судом встановлено, що 27 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що складено 27 серпня 2014 року актовий запис 1572 (т. 1 а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_5 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено актовий запис № 1291, 06 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження, батьками дитини записані сторони (а.с. 8, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_6 у шлюбі у сторін народився син, ОСОБА_6 , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено актовий запис № 5520, 16 червня 2016 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про народження, батьками дитини записані сторони (а.с. 9, т. 1).

З 29 серпня 2017 року сторони проживають окремо. З вказаного часу діти залишились проживати разом із матір`ю ОСОБА_2 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2018 року (справа № 520/4454/18) стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_16 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття та стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_17 аліменти на її утримання в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень щомісячно, до досягнення ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку (а.с. 11, т. 1).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2019 року (справа № 520/12573/17) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 26, т. 1).

ОСОБА_6 навчається в Одеської гімназії № 33 ОМР, має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня, врівноважений та розсудливий. Батьки приділяють належну увагу виховання сина. Систематично відвідують батьківські збори. Приймають участь у житті класу (а.с. 58, т. 6).

ОСОБА_5 також навчається в Одеської гімназії № 33 ОМР з першого класу, має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Вміннями володіє на рівні застосування способу діяльності за аналогією. Виявляє логічне та образне мислення. Мати приділяє багато уваги вихованню доньки. Батько не мешкає з донькою, але завжди відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами ОСОБА_8 . Активно допомагає класу і школі (а.с. 58 зв, т. 6 ).

Вказане підтверджене характеристиками на дітей, виданими Одеською гімназією № 33 ОМР за № 01-37/198 від 07.10.2024 року та за № 01-37/200 від 08.10.2024 року.

Діти знаходяться на обліку в КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» ОМР, де у них складені декларації на медичне обслуговування (т. 6 а.с. 55).

При розгляді справи встановлено та підтверджено матеріалами справи наявність тривалого конфлікту між сторонами щодо способу спілкування та участі ОСОБА_1 у житті малолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Позивач, як і відповідач систематично, протягом п`яти років, починаючи з 2019 року і по день розгляду справи звертаюся до правоохоронних органів із заявами щодо неправомірних дій відносно один одного.

Вказане підтверджується листами-відповідями Таі?ровського ВП Киі?вського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеськіи? області на звернення ОСОБА_1 : від 20.09.2019 року; листами-відповідями Департаменту ПП УПП в Одеськіи? області на звернення ОСОБА_1 від 10.09.2019 року, від 18.09.2019 року, від 07.09.2022 року, від 05.02.2024 року, від 17.08.2022 року, від 14.01.2023 року, від 21.01.2024 року, із заяв ОСОБА_2 від 05.09.2023 року за № 60-7847, від 15.02.2024 року за № 60/1119, від 26.03.2024 року за № 60-2142, від 15.02.2024 року за № 60-1118, талонів - повідомлень від 01.07.2023 року за № 12133, від 18.08.2023 року за № 15949, від 21.01.2024 року за № 1090, виданих ГУНП ОРУП ОСОБА_2 (а.с. 26-30, т. 2, а.с. 203-205, 209-212, т. 5 )

Категорично заперечуючи проти позову, відповідачка посилається на те, що малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є постійними свідками вказаних конфліктів, що негативно впливає на їх психоемоційний стан, моральний, духовний та психологічний розвиток. Діти відвідують лікаря-психолога у зв`язку з наявністю у них тривожного стану. Вважає, що діти бояться свого батька, який демонстрував їм зброю, їм неприємно, що батько приділяє більше уваги меншим дітям від другого шлюбу, дарує тим подарунки і не проводить з ними час окремо від інших дітей.

Допитана в судовому засіданні в суді першої інстанції у якості свідка лікар-психолог Папач І.М. пояснила, що діти сторін відвідують її, встановлено у них тривожний стан, проте метою психолога є зняти напруження, а не виявити причину такого. Поведінка дітей свідчить про те, що діти беруть на себе провину за ситуацію, що склалася. Діти люблять обох батьків. При цьому, вказала, що діти дійсно потребують нагляду психолога та занять з психологом, які в повному обсязі діти не відвідали.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_11 , який є батьком позивача, пояснив, що йому відомо, що діти люблять батька, що вони проводять час з новою сім`єю ОСОБА_1 , грають з дітьми дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що відповідач у справі перешкоджає його сину спілкуватися з дітьми, проводити з ним час, настроює дітей проти батька.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 батько дітей ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 . У сім`ї з ОСОБА_3 ними виховується двоє дітей ОСОБА_3 від першого шлюбу - ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а також спільні діти позивача та 3-ї особи: ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , народжені у шлюбі позивача та третьої особи по справі.

Сплату аліментів на утримання дітей на виконання рішення суду сторонами не заперечується, тому така обставина у відповідності до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Згідно рішення № 14 Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування від 27.06.2019 року «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_1 » позивачу було встановлено наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з дітьми: щотижнево, шляхом його систематичних побачень кожної п`ятниці з 10.00 год. до 19.00 год. та щотижнево, шляхом його систематичних побачень щонеділі з 16.00 год. до 19.00 год. без присутності матері дітей та впродовж одного місяця літнього періоду діти перебувають разом з батьком за попередньою домовленістю між батьками, без присутності матері дітей.

При цьому було відмічено, що спілкування має відбуватись за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичною і морального розвитку дітей, з урахуванням режиму дня малолітніх та особливостей відповідного віку дітей, та виключно за їх бажанням (а.с. 15-18, т. 1).

Отже, участь обох батьків у вихованні дитини є обов`язковою. Якщо батьки проживають окремо, то один з батьків, з яким проживають діти, не має права чинити іншому з батьків перешкоди для спілкування з дітьми, за умови, якщо це не суперечить інтересам дітей та не перешкоджає їх нормальному розвитку.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування від 12.07.2019 № 1190/01-11, доцільно на теперішній час визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином: щотижнево, шляхом його систематичних побачень кожної п`ятниці з 10.00 год до 19.00 год та щотижнево, шляхом його систематичних побачень щонеділі з 16.00 год до 19.00 год без присутності матері дітей - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та впродовж одного місяця літнього періоду діти перебувають разом з батьком за попередньою домовленістю між батьками, без присутності матері дітей - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Спілкування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 має відбуватись за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичною і морального розвитку дітей, з урахуванням режиму дня малолітніх та особливостей відповідного віку дітей, та виключно за їх бажанням. Повідомлено ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що відповідно до вимог ч.3 ст. 157 Сімейного кодексу України, вона не має права перешкоджати батькові спілкуватись з дітьми та брати участь у їх вихованні. Повідомлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, він зобов`язаний брати участь у вихованні дітей та має право на особисте спілкування з ними; відповідно до вимог ст. 180 СК України, він зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття (а.с. 15-18, т. 2)

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи № 20-937/938 від 18.12.2020 року індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_7 та ОСОБА_1 не мають негативного впливу на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дітей. Особливості виховної поведінки ОСОБА_1 не мають негативного впливу на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дітей. ОСОБА_1 має позитивний вплив на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дітей. Відсутність спілкування з батьком ( ОСОБА_1 ) може негативно відобразитись на психологічному стані дітей ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ), які виявляють упевнене бажання спілкуватися з ним. Найкращі інтереси дітей, з психологічної точки зору, - це забезпечення повноцінного спілкування з обидвома батьками (за умов відсутності негативних індивідуальних особливостей, деструктивної виховної концепції та інших психологічних ризиків). Спілкування дітей з батьком без присутності матері є природним, не має психологічних ризиків для дітей, має потенціал позитивного впливу на їх психологічний стан ( а.с. 43, т. 2).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині особистого спілкування з дітьми шляхом систематичних побачень та перебування дітей із батьком впродовж періодів літніх та зимових канікул, суд виходив з того, що діти за волею обох батьків є свідками їх конфлікту, в силу віку та вразливості, вони висловили свою явну прихиліть до матері ОСОБА_2 та категорично відмовляються спілкуватися з батьком ОСОБА_1 , проживати у нього та проводити з ним час. У дітей сформувалася певна образа на батька за його відношення до матері , яку можна оцінити як наслідок самостійних висновків та сформованих за допомогою дорослих людей, які мають авторитет для дітей.

Вказаний висновок зроблений судом, у тому разі і на підставі проведеного судом 04.11.2024 року виїзного судового засідання в приміщенні кабінету лікаря-психолога КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» ОМР Папач І.М. за адресою: АДРЕСА_2 , у якої спостерігаються малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якому було заслухано думку дітей за відсутності та за присутності сторін у справі та третіх осіб, а також в присутності лікаря-психолога Папач І.М. , в ході чого діти під час спілкування були спокійні, врівноважені, відкриті, з щирістю розказували про себе, про навчання та захоплення, однак категорично заперечили можливість їх проживання (навіть тимчасового, періодичного) у батька ОСОБА_1 , їх спілкування з батьком, зустрічі та прогулянки з ним, зазначивши, що не бажають цього та бажають залишитися з матір`ю, зазначивши, що найріднішою для них є мама, якій вони довіряють, а також бабуся. Також діти повідомили, що у батька є інша сім`я, діти, за якими її заставляють прибирати та доглядати за ними, що їм неприємно. Вони відчувають неоднакове відношення батька до себе та брата і сестри.

Суд під час проведення вказаного виїзного судового засідання зробив висновок про зміну у поведінці дітей при приєднанні до спілкування їх батька. Заслухав їх зауваження, висловлені батькові. Зафіксував поведінку батька і реакцію на зауваження щодо обставин їх спілкування та досвіду знаходження у родині батька з його дружиною та їх дітьми.

Переглядаючи вказане рішення суду в оскаржуваній частині, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 151, 153 СК України).

Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 159 СК України встановлено, що у разі, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахування кожних конкретних обставин справи. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (стаття 19 СК України).

Судом із поданих сторонами доказів встановлено, що між батьками малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - сторонами по справі - склалися неприязні відносини і вільно досягти згоди щодо способу участі батька, який проживає окремо від дітей, у їх вихованні і спілкуванні із ними вони не можуть.

Проте, за матеріалами справи не можна зробити висновок, що таке місце виключно через неналежну поведінку позивача, його неналежне ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, і що саме така поведінка позивача унеможливлює участь батька у вихованні дітей та спілкування з ними та негативно впливає на дітей, їх моральний та психологічний стан.

Навпаки, згідно висновку судової психологічної експертизи № 20-937/938 від 18.12.2020 року особливості виховної поведінки ОСОБА_1 не мають негативного впливу на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дітей, а батько має позитивний вплив на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дітей. Відсутність спілкування з батьком може негативно відобразитись на психологічному стані дітей ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ), які виявляють упевнене бажання спілкуватися з ним. Найкращі інтереси дітей, з психологічної точки зору, - це забезпечення повноцінного спілкування з обидвома батьками (за умов відсутності негативних індивідуальних особливостей, деструктивної виховної концепції та інших психологічних ризиків. До того ж, судовим експертом на підставі психологічного обстеження матері, результатів такого дослідження, результатів психологічного дослідження особистості ОСОБА_1 дітей ОСОБА_22 та ОСОБА_23 було надано рекомендації проходження ОСОБА_7 психологічного консультування та терапії для корекції гіпертривожності, симбіотичної поведінки по відношенню до дітей та залежності відних та проходження дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 психотерапевтичної роботи з психологом з метою визначення причин виникнення негативних симптомів у дітей, що проявляються в наявності у них страхів та фобій (а.с. 59 т. 2).

Натомість, судом в основу свого рішення покладено саме результати виїзного судового засідання від 04.11.2024 та зроблені судом висновки за результатами бесіди із дітьми.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Вказані вимоги процесуального закону порушено судом, на що цілком слушно посилається заявник в апеляційній скарзі, та безпідставно надано перевагу одним доказам над іншими, не оцінено їх у сукупності та взаємозв`язку з урахуванням якомога найкращих інтересів дітей, про що свідчить покладення в основу рішення думки малолітніх дітей, яка сформована ними під впливом фактичної тривалої (декілька років) відсутності спілкування дітей із батьком і проживання з матір`ю, та за відсутності будь-яких допустимих, достовірних та належних у розумінні вимог ст. 78, 79, 77 ЦПК України доказів, що таке спілкування дітей з батьком не відповідає інтересам перших.

Встановивши, що права ОСОБА_1 як батька порушуються відповідачем, колегія суддів суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми шляхом систематичних побачень та проведення спільного часу під час літніх та зимових канікул без присутності матері, зобов`язавши відповідачку не чинити позивачу перешкод у спілкуванні з сином та дочкою, визначених судом із урахуванням віку дітей, їх режиму дня та участі у їх вихованні та спілкуванні з ними їхніх бабусі та дідуся по лінії батька.

Оскільки колегія суддів встановила наявність неприязних відносин між позивачем та відповідачем і негативний вплив цієї обставини на сприйняття дітьми особи батька, а також враховуючи вік дітей і факт її проживання та спілкування виключно із матір`ю, правильним є висновок про встановлення побачень без участі матері.

Доводи відповідача про те, що таке вирішення справи є недопустимим через недопустиму та агресивну поведінку позивача та його підвищеної агресії у спілкуванні із нею і дітьми відхиляються апеляційним судом, оскільки ці доводи не підтверджені належними і допустимими доказами.

Колегією суддів не встановлено обставин, які свідчать про неприйнятність поведінки ОСОБА_1 , що може створити загрозу чи небезпеку для дітей, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами, агресивної або негативної поведінки щодо дітей. З поданих сторонами доказів їх неодноразових звернень до правоохоронних органів щодо протиправних дій як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_7 колегія суддів встановила наявність між сторонами конфлікту і неприязних відносин, проте відомостей про протиправну поведінку батька по відношенню до дітей такі подані докази не містять.

Запропонована позивачем періодичність і систематичність зустрічей із дітьми складена, в цілому, з урахуванням розпорядку дня малолітніх ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , оскільки не надано доказів їхнього графіку відвідування занять, гуртків, тощо крім навчального закладу, і за весь час перебування справи у провадженні судів мати дітей своїх пропозицій щодо встановлення іншої періодичності та часу побачень малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_15 з батьком, з урахуванням відомостей про режим дня і зайнятість кожного із дітей, не подала.

Посилання відповідачки на небажання дітей спілкуватися із батьком і відсутність прихильності до нього не можуть бути покладені в основу судового рішення, враховуючи малий вік дітей та факт їх постійного проживання з матір`ю, яка має конфлікт з батьком, що негативно впливає на сприйняття дітьми його особи, про що свідчать і пояснення самих дітей, коли дочка транслює події, що мали місце у віці, коли їй було 3 роки (зі слів матері). Сама відповідачка підтвердила в суді апеляційної інстанції, що її побоювання щодо спілкування батька із сином пов`язані із недоглядом матері позивача за дитиною, тобто такі побоювання мають місце через призму поведінки бабусі. Як не можуть бути взяті до уваги з точки зору обгрунтованості позовних вимог і пояснення 8-річного ОСОБА_6 , про свою обізнаність, що саме із-за дій батька та ситуацій, які він створює, на матір накладають штрафи, які вона вимушена сплачувати, що не дає їм змоги зібрати кошти на переїзд в іншу квартиру, чого він дуже хоче.

За таких обставин небажання дітей спілкуватися із батьком обумовлене ситуацією, яка склалася між сторонами, і не може бути підставою для обмеження позивача ОСОБА_1 у реалізації його батьківських прав на участь у вихованні дітей і спілкуванні із ними та доцільність такого спілкування без присутності матері, що сприятиме налагодженню відносин між батьком та дітьми (постанова Верховного Суду від 15 жовтня 2018 року у справі № 686/14512/17).

Посилання на те, що проведення дітьми всіх вихідних із батьком та його батьками (бабусею та дідусем на виконання ухвали від 28 вересня 2021 року про затвердження мирової угоди) є частково слушним, тому колегія суддів, враховуючи визначене право дідуся та бабусі спілкуватися з дітьми у неділю з 9-ї, тому доцільним буде встановлення ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми: кожну непарну суботу місяця з 10 год до 18 год без присутності матері.

Так само і обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дітей, є встановлення участь у вихованні та спілкуванні з дітьми: на період літніх канікул ОСОБА_26 та ОСОБА_6 - загальною тривалістю три тижні; на період зимових канікул ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - один тиждень, зобов`язавши ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми - донькою ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 в наведеній частині.

Скорочуючи термін спілкування на літні канікули та на вихідні дні, колегія суддів бере до уваги і право матері проводити на вихідні та на період канікул з дітьми час, планувати спільні заходи та звичайні сімейні справи.

При цьому не може бути взятий до уваги довід сторони відповідача про те, що наразі задоволення позову в оскаржуваній частині є неможливими, оскільки потрібен час у ситуації, що склалася, для того, щоб всі мали підготуватися до можливого спілкування батька з дітьми.

Справа перебуває в провадженні судів з 2019 року, коли дітям сторін ще було 3 і 4 роки, що вкрай негативно впливає на зв`язок між одним із батьків, який живе окремо від дітей, тривалість невирішеного конфлікту між батьками має наслідком можливу втрату зв`язку між батьком та дітьми, у той час, коли саме батьки мають проявити чутливість до потреб дітей зростати у повноцінному родинному середовищі, і саме заради цього, а не власних інтересів, забезпечити таку можливість дітям.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За наведених обставин рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає вимогам закону та суперечать обставинам, що мають значення для справи, має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, тому апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній частині скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову та встановлення позивачу способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми: кожну непарну суботу місяця з 10 год до 18 год без присутності матері; на період літніх канікул ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - загальною тривалістю три тижні; на період зимових канікул ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - один тиждень, зобов`язавши ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми - донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в наведеній частині.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2024 року в оскаржуваній частині щодо залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми: кожну непарну суботу місяця з 10 год до 18 год без присутності матері; на період літніх канікул ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - загальною тривалістю три тижні; на період зимових канікул ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - один тиждень, зобов`язавши ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми - донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в наведеній частині.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 04 серпня 2025 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А.Коновалова

В.В. Кострицький