Справа№: 492/1048/25
провадження № 2-н/492/163/25
СУДОВИЙ
Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі ТОВ «ООЕК») звернулось до суду із вказаною заявою.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 429 від 14 червня 2018 року ТОВ «ООЕК» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу.
ТОВ «ООЕК» з 01 січня 2019 року являється постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 62, статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії».
У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31 грудня 2018 року побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області - АТ «Одесаобленерго») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області ТОВ «ООЕК») на умовах раніше укладених договорів.
Такий порядок прямо врегульований пунктом 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», пунктом 2 та пунктом 4 постанови № 312 від 14 березня 2018 року про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (скорочено - ПРРЕЕ).
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації,і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору.
Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абзацом 5 пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії».
Між ТОВ «ООЕК» та споживачем Стан О.Г. укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 11 Постанови НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території свої ліцензованої діяльності, а саме: АТ «ДТЕК Одеські електромережі».
В період з травня 2024 року по березень 2025 року боржник фактично спожив електричної енергії в кількості 1104 кВт./год. на суму 4634,88 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку боржника щодо обсягів споживання електроенергії.
Тому факт споживання електричної енергії боржником відповідно до вимог ПРРЕЕ та абзацу 5 пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», доведено, Договір вважається укладеним.
Ціни (тарифи) на універсальні послуги у спірний період застосовувались відповідно до постанови НКРЕ від 29 травня 2014 року № 749 (із змінами та доповненнями відповідно до Постанови НКРЕКП № 220 від 26.02.2015 року), за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір заборгованості.
Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що споживач зобов`язаний протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка сплатити за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію,але не пізніше 20 числа наступного місяця,якщо договором не встановлено іншого терміну.
В порушення своїх обов`язків споживач Стан О.Г. не здійснює оплату за електроенергію, що була поставлена TOB «ООЕК» своєчасно та в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед ТОВ «ООЕК» на загальну суму 4635,60 грн за спожиту електричну енергію.
Заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості, а також витрат по сплаті судового збору.
Згідно з статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, так як вимога про видачу судового наказу підтверджується наданими матеріалами.
Підстави для відмови у видачі судового наказу, передбачені статтями 164, 165 ЦПК України, відсутні.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 168 ЦПК України, суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись вимогами статей 141, 160, 161, 167, 168, 169, 170, 172 ЦПК України, суддя, -
Повідомити про те, що відповідно до пункту 7 частини 1 статті 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Роз`яснити боржнику, що згідно з частиною 1 статті 170 ЦПК України, боржниця має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
Надіслати боржнику копію судового наказу разом з копією заяви заявника та копіями доданих до неї документів.
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Суддя Арцизького районного суду
Одеської області Варгаракі С.М.
Судовий наказ набрав законної сили «______»____________2025 року.
Судовий наказ може бути пред`явлено до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ним законної сили.
Судовий наказ виданий заявнику для пред`явлення до виконання «______»___________ 2025 року.
Суддя Арцизького районного суду
Одеської області Варгаракі С.М.