У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" серпня 2025 р. Справа № 607/9460/25

Провадження № 2-с/596/6/2025

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 14 липня 2025 року у справі №607/9460/25 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, відповідно до п.3 ч.1 ст.161, 167, 168 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що «14» липня 2025р. Гусятинський районний суд Тернопільської області розглянув справу № 607/9460/25 за заявою про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», про стягнення з ОСОБА_1 - 83 746, 27 грн. заборгованості за спожитий природній газ, - видав судовий наказ яким наказав: Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 83 746 (вісімдесят три тисячі сімсот сорок шість) грн. 27 копійок.; Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» витрати по сплаті судового збору в розмірі 302 (триста два) грн. 80 коп.

Вважає, що наказ підлягає скасуванню, оскільки обставини не відповідає дійсності та посилаючись на те, що сума боргу призначена до стягнення в судовому наказі не була обґрунтованою ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і не відповідає дійсності.

Між сторонами існують інші обставини та правовідносини про які суду не було відомо при видачі спірного судового наказу, зокрема наступні:

«08» травня 2025р. Оператором ГРМ ПрАТ «Тернопільміськгаз» було здійснено демонтаж на повірку лічильника ОСОБА_1 , Metrix № 15 року випуску, про що складено Акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки. При демонтажі приладу обліку на повірку було виявлено неправильне (завищене) за спожитий природній газ, оскільки показник лічильника становив 02308 м.куб.

«26» травня 2025р. Оператором ГРМ ПрАТ «Тернопільміськгаз» було здійснено повернення лічильника Metrix № 00605111 після проходження повірки, про що складено Акт про монтаж засобу вимірювальної техніки. У показаннях лічильника згідно акту зазначено 02309 м.куб.

«27» травня 2025р. нею було подано до Оператора ГРМ ПрАТ «Тернопільміськгаз» скаргу про проведення нарахування за облік 1 спожитого природного газу у відповідність до показників лічильника.

«29» травня 2025 р. між Оператором ГРМ ПрАТ «Тернопільміськгаз» та споживачем - ОСОБА_1 було складено Акт звірки розподіленого об`єму та споживання природного газу яким встановлено корегування спожитого об`єму 1 природного газу станом на дату 30.05.2025 р., за мінусом 1071 м. куб.

«09» червня 2025р. нею було проведено оплату за послуги ТОВ «Нафтогаз України» згідно акту звірки, на суму 6849,66 грн.

Також 09.06.2025р. здійснено оплату ПрАТ «Тернопільміськгаз» за послуги газ. обслуговування на суму 556,49 грн., а 09.06.2025р. було здійснено оплату ПрАТ «Тернопільміськгаз» за послуги газорозподілення на суму 1588,87 грн.

Станом на момент подання заяви про скасування судового наказу сума боргу перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» була узгоджена та погашена, про що свідчить довідка про відсутність заборгованості №3925812-В від 22.07.2025р.

Відтак, не існує боргу про який попередньо заявляв ТОВ «Нафтогаз України», заборгованість визначена у судовому наказі є безпідставною та не може бути стягнутою.

Так, у відповідності до вимог ч. 1ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу у визначений законом строк.

Підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Отже, цивільно-процесуальний кодекс України передбачає можливість видачі судового наказу тільки за умови безспірності таких вимог.

За таких обставин приходжу до висновку, що судом при видачі судового наказу не було взято до уваги доводи, наведені заявником у заяві про його скасування,а отже на момент видачі судового наказу мав місце спір про право, у зв`язку із чим судовий наказ підлягає скасуванню.

Щодо повернення судового збору в розмірі 151,40 грн, сплаченого заявником при подачі заяви до суду про скасування судового наказу, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки розгляд справи в наказному провадженні передбачає відсутність спору, а заява про скасування судового наказу за відсутності умов для її повернення підлягає задоволенню без надання оцінки обґрунтованості підстав, зазначених заявником, а тому з огляду на такі обставини, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Таким чином, підстав для вирішення питання про повернення судових витрат заявнику після скасування судового наказу суддя не має, оскільки це є порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.19,127,170,171,258,260,272,353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за споживчий газ, задовольнити частково.

Судовий наказ виданий Гусятинським районним судом Тернопільської області від 14 липня 2025 року щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 ) в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» (адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, , розрахунковий рахунок: № НОМЕР_2 , МФО 300465, у АТ «Ощадбанк» м. Києва) заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 83 746 (вісімдесят три тисячі сімсот сорок шість) грн. 27 копійок та стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 ) в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» (адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, , розрахунковий рахунок: № НОМЕР_3 , МФО 320478, у АБ «Укргазбанк») витрати по сплаті судового збору в розмірі 302 (триста два) грн. 80 коп. - скасувати.

Відмовити у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» на її користь сплаченого нею судового збору в розмірі 151,40 грн.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна», що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК