Справа №333/5244/24
Провадження №2/333/10/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Єрмоленко А.В.

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Степури Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

заявника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1

заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, ЄДРПОУ: НОМЕР_2

про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Заяву обґрунтовано тим, що з 01.01.2020 ОСОБА_2 проживала разом, як дружина та чоловік з ОСОБА_3 , який на даний час визнаний зниклим безвісті без особливих обставин. За час проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, вони займалися благоустроєм квартири, в якій ОСОБА_2 мешкає по теперішній час, проводили косметичний ремонт, купували предмети домашнього побуту. Спільних дітей у них немає. 24.02.2022 ОСОБА_3 став на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 . 25.05.2023 ОСОБА_3 був мобілізований Заводським військкоматом на військову службу і став солдатом на посаді кулеметника ВЧ НОМЕР_1 . 25.12.2023 ОСОБА_2 останній раз спілкувалася з ОСОБА_3 по телефону, того ж дня під час ведення бою в одному з окупованих населених пунктів області, він зник безвісти. Даний факт необхідний для отримання грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_3 . Документально підтвердити факт проживання чоловіка та дружини без шлюбу заявник не має змоги, і змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу в період часу з 01.01.2020 по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 20.06.2024 відкрито провадження по справі.

22.08.2024 через канцелярію суду Військова частина НОМЕР_1 надали письмові пояснення, в яких зазначили, що заявниці встановлення даного факту необхідне в подальшому для реалізації майнових прав, а саме: права отримання та розпорядження грошовим забезпеченням та іншими видам додаткового грошового забезпечення військовослужбовця НОМЕР_3 НГУ ОСОБА_3 . Тобто, можна дійти висновку, що метою подання заяви до суду є врегулювання спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження. Враховуючи викладене, просили заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, залишити без розгляду.

В судовому засіданні представник заявниці підтримала заяву з підстав, викладених в ній, просила заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ВЧ НОМЕР_1 вважає, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволенню не підлягає, заявлені вимоги не підтримав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що є матір`ю заявниці. ОСОБА_3 їй відомий з 2019 року. Він мешкав з її донькою з грудня 2019 року, приїхав з села і залишився, мешкав постійно за адресою: АДРЕСА_1 . Влаштувався на автомийку, мав спільний бюджет з її донькою. В 2021 році поїхав в Польщу, допомагав грошима її доньки. Коли почалась війна пішов добровольцем в травні 2023 року. Спочатку був зареєстрований в Запорізькій області, потім - за їх адресою. Під час військової служби ОСОБА_3 оплачував навчання, запропонував ОСОБА_2 одружитись. Останній раз бачила його в листопаді 2023 року. Щодо поховання не знає нічого.

Свідок ОСОБА_2 , пояснила, що є бабусею ОСОБА_2 . ОСОБА_3 вона знає з 2019 року. З 2020 року мешкав з онукою за адресою: АДРЕСА_1 . Особисті речі його були, в тому числі військова форма. Були пов`язані спільним побутом, купляв продукти. Працював у Польщі, оплачував навчання, мешкав у них. Проживав у дядька деякий час, але потім повернувся до них. Як внутрішньо - переміщена особа був зареєстрований у них по АДРЕСА_1 . Хотів одружитись з її онукою. Останній раз його бачила в грудні 2023 року. Стосунки з його батьками підтримує, в тому числі й ОСОБА_5 . На похороні не були.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані ними документи і матеріали, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 21 Сімейного Кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1). Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя (ч. 2).

ОСОБА_2 заявлено вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з військовослужбовцем ОСОБА_3 , який 26.12.2023 зник безвісті в районі н.п. Старомайорське Донецької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Звертаючись до суду заявницею, на підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_3 надано довідку про підтвердження фактичного проживання від 06.06.2024, виданої головою правління ОСББ «Водограйна 8» Ковальовим О.Є. За змістом вказаної довідки, за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_2 та її цивільний чоловік ОСОБА_3 з 01.01.2020 по теперішній час. (а.с. 13)

Згідно з наданою інформацією Управлінням підтримки внутрішньо переміщених осіб та господарського забезпечення Департаменту соціального захисту населення від 24.03.2025 №01.01-09/1668, станом на 24.03.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб по Заводському району м. Запоріжжя. Фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до наданої інформації Управлінням підтримки внутрішньо переміщених осіб та господарського забезпечення Департаменту соціального захисту населення від 30.06.2025 №01.01-09/3922, згідно з даними Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 20.04.2022 по 18.10.2022 перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа у АДРЕСА_1 (вибув в інший район).

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18) та постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17 (провадження № 14-610цс18).

Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На підставі п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно з роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України та п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з вимогами ч. 4 ст.3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення чоловіком та жінкою спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Відповідно до статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

У статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19).

Сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17 (провадження № 61-46210св18).

Спільна присутність на святах та пересилання коштів не можуть свідчити про те, що між сторонами склались усталені відносини, які притаманні подружжю (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15 (провадження № 61-30273св18).

Усні покази свідків які за своїм змістом у цій справі фактично нічого не підтверджують та не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту саме перебування позивача із померлим у фактичних шлюбних відносинах, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19).

Крім того, під час судового розгляду заявником не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, зокрема, що заявниця з ОСОБА_3 постійно спільно проживали, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з ОСОБА_3 .

Суд критично відноситься до наданої заявницею довідки за підписом голови правління ОСББ «Водограйна 8», оскільки вона носить узагальнений характер, стосується здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю, та є очевидно недостатнім доказом, за відсутності сукупності інших доказів.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, встановив, що заявником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а також те, що даний факт суперечить вимогам статті 25 СК України, тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог про встановлення факту спільного проживання заявниці та ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 315 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 30.07.2025.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова