Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

Справа №760/27946/24

Провадження № 2-др/439/6/25

30 червня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Петейчук Б.М.

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, ухвалив таке рішення.

Представник позивача: адвокат Куракса Юлія Ігорівна звернулася до Бродівського районного суду Львівської області зі заявленими вимогами, в яких просить суд стягнути з відповідача: ОСОБА_1 на користь позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 091 гривень 24 копійки

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач вказує, що за рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 05.06.2025 у справі № 760/27946/24 позов ТОВ «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі : 15 912,41 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Представник позивача зазначає, що у позовній заяві була заявлена орієнтовна сума судових витрат, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді першої інстанції, у розмірі 5 091 гривень 24 копійки.

Представник позивача стверджує, що відповідно до п. 4, 10 Додатку № 2 до договору про надання правничої допомоги № SO 6163 від 11.07.2024, розмір основного гонорару складає 3500 (три тисячі п`ятсот) грн за подання одного позову щодо стягнення коштів із споживачів послуг з управління багатоквартирним будинком.

На думку представника позивача відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем у зв`язку із розглядом даної цивільної справи, необхідно здійснити за рахунок відповідача: ОСОБА_1 .

Представники відповідача наголошує, що судовим рішенням не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами. Відтак він змушений звернутися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явились. Від представника позивача: адвоката Куракса Юлії Ігорівни надійшло про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив. Хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За змістом нормативних положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Мотиви суду.

Судовим рішенням: рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 05.06.2025 у справі № 760/27946/24 позов ТОВ «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій задоволено в повному обсязі.

Судовим рішенням не було вирішено питання про судові витрати, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

24 червня 2025 року від представника позивача адвоката Куракса Юлії Ігорівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» витрат на надання правничої допомоги.

Доказами у справі встановлено, що 11 липня 2024 року між ТОВ «Інвестбудгаличина» та адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Тотум» укладено договір про надання професійної правничої допомоги за № SO 6163.

Вищевказаним договором визначено, що за надання правової допомоги, яка є предметом даного договору клієнт сплачує юридичні фірмі гонорар, який у грошовому виразі визначається сторонами та відображається у відповідних доповненнях(актах) до цього договору. Розмір та порядок сплати гонорару може бути змінений за домовленістю сторін, шляхом укладання додаткової угоди, яка після її підписання стає невід`ємною частиною договору.

Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Тотум» надавалась професійну правничу допомогу в цивільній справі запозовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Про це свідчить наданий суду додаток № 2 до договору про надання професійної правничої допомоги до договору № SO 6163 від 11 липня 2024 року.

Винагорода адвокатського об`єднанням «Юридична фірма «Тотум» за надання послуг згідно цього акту визначена сторонами згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» із урахуванням складності справи, зайнятості адвоката, економічної вигоди для Клієнта та його господарської діяльності, а саме: шляхом встановлення фіксованої суми гонорару в залежності від інстанційності розгляду справи, а саме: розмір гонорару, який включає в себе надання усіх послуг, без обмеження їх кількості та тривалості, за усі послуги з представництва Клієнта в суді першої інстанції та пов`язані із такими у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, згідно із договором. Крім того п. 10 додатку зазначено, що клієнт сплачує юридичній фірмі «гонорар успіху» який складає 10% від суми заборгованості, яка була фактично стягнута на користь клієнта.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що чинний Цивільний процесуальний кодекс України передбачає такі критерії визначення та розподілу судових витрат, а саме:

-дійсність;

-необхідність;

-розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, виснувала про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). При цьому зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Із доказів у справі, зокрема додаток № 2 до договору про надання професійної правничої допомоги до договору № SO 6163 від 11 липня 2024 року, вбачається, що сторони узгодили між собою регулювання ціни договору з фіксованою ставкою надання послуг у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок та «гонорар успіху» який складає 10% від суми заборгованості

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа не була складною та не вимагала великого обсягу робіт з боку юридичної фірми.

Враховуючи характер виконаних робіт з надання правової допомоги у зв`язку із розглядом справи в суді, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи, що справа має невелику складність та стосується стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, крім того при звернені до суду у даній категорії справ є установлена судова практика, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру судових витрат до 3 500,00 грн на користь ТОВ «Інвестбудгаличина».

Керуючись статтями 133, 137, 138, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Позивач: ТзОВ «Інвестбудгаличина», місцезнаходження: м. Київ, Печерський Узвіз, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Б.М. Петейчук