Справа № 128/2501/25
УХВАЛА

Іменем України

29 липня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області 10 липня 2025 року у справі № 128/2501/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу,-

ВСТАНОВИВ:

24.07.2025 року боржник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу № 128/2501/25, виданого 10.07.2025 року Вінницьким районним судом Вінницької області за заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 2 720 грн 82 коп. та судового збору в сумі 242 грн 24 коп.

Заявник вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що не погоджується з умовами ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії, так як існує спір про розмір нарахованої заборгованості щодо послуг з розподілу природного газу, та вказує, що договір про приєднання до послуг ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філіїне укладала та такими послугами не користується. Одночасно просить стягнути з ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії понесені нею судові витрати в сумі 151 грн 40 коп.

Суддя, ознайомившись з матеріалами справи, з заявою про скасування судового наказу та додатками до неї, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи та заяви вбачається, що боржник не визнає наявність боргу перед стягувачем, отже існує спір про право, який підлягає розгляду судом у спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 171 ЦПК України суд роз`яснює заявнику його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Суддя звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст. 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

ОСОБА_1 звернулася в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга ст. 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Указаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

В силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

При цьому суддя наголошує, що ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на викладене, суддя вважає, що у задоволенні клопотання про відшкодування витрат по сплаті судового збору ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки зі змісту норм ЦПК України вбачається, що відшкодування витрат зі сплати судового збору можливе лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються.

У стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, тому що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника у разі пред`явлення ним позову до боржника.

Керуючись ст.ст. 121, 126,127,129,164, 170, 171 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задоволити частково.

Скасувати судовий наказ від 10 липня 2025 року, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області у справі за заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 2 720 грн 82 коп. та судового збору в сумі 242 грн 24 коп.

У іншій частині заявлених вимог відмовити.

Роз`яснити ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити стягувачу, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 29.07.2025 року.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО