К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року місто Київ

справа № 362/5270/14-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/11441/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Приходька Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області у складі судді Кравченко Л.М. від 24 березня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Васильківська міська рада Київської області, Васильківська міська державна нотаріальна контора Київської області, ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на частку нерухомості у спільній власності; за позовом ОСОБА_4 до Васильківської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про виключення майна із спадкової маси та визнання права власності на частку майна,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст заявлених вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просив переглянути за нововиявленими обставинами рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 6 серпня 2018 року, зміненого постановою Київського апеляційного суду від 21 січня 2019 року.

Заяву обґрунтовував тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 6 серпня 2018 року задоволено його позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на 1/4 частину об`єкта незавершеного будівництва - будинок

АДРЕСА_1 . Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково та встановлено проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з 1 січня 2004 року по 14 серпня 2014 року. Визнано за ОСОБА_2 у порядку поділу спільної сумісної власності право власності на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва - будинок АДРЕСА_1 . У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 січня 2019 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 21 травня 2020 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 6 серпня 2018 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_2 та в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 . У скасованій частині судом апеляційної інстанції ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 та часткове задоволення позову ОСОБА_4 . Визнано за ОСОБА_4 право власності на частину незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначав, що 28 жовтня 2020 року йому випадково стали відомі нововиявлені обставини, які не були відомі на час розгляду справи судом, а саме він довідався про наявність рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 1993 року про розірвання шлюбу між його батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Рішення про розірвання шлюбу ухвалено за позовом ОСОБА_4 , де остання в обґрунтування позовних вимог, окрім іншого, посилалася на те, що ОСОБА_5 погрожує їй розправою, проявив подружню зраду, з січня 1993 року вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. На думку заявника, дані обставини свідчать про те, що у ОСОБА_4 не було жодних документів на земельну ділянку та документів на будівельні матеріали для будівництва спірного будинку. Також дані обставини вказують на те, що ОСОБА_4 (раніше ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) ще в січні 1993 року дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, однак понад 20 років не проявляла жодного інтересу до спірного майна.

Заявник акцентував, що на час ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , він був малолітнім, а відтак не міг знати про саме рішення і зміст наведених в ньому обставин.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що наведені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими, а відтак наявні правові підстави для відмови у задоволенні заяви.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та переглянути за нововиявленими обставинами рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 6 серпня 2018 року, зміненого постановою Київського апеляційного суду від 21 січня 2019 року.

Зазначає, що судом першої інстанції встановлено обставини, на які заявник не посилався у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Також в обґрунтування апеляційної скарги зазначає обставини, на які посилався у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, та наголошує на тому, що встановлені у рішенні суду від 1993 року про розірвання шлюбу обставини можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 через пропуск строку позовної давності.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9 зазначає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші учасники справи відзиви на апеляційну скаргу не подали.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9 в суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 6 серпня 2018 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину об`єкта незавершеного будівництва - будинок АДРЕСА_1 . Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на частку нерухомості у спільній власності задоволено частково. Встановлено проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з 1 січня 2004 року по 14 серпня 2014 року. Визнано за ОСОБА_2 у порядку поділу спільної сумісної власності право власності на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва - будинок АДРЕСА_1 . У задоволенні позову ОСОБА_4 до Васильківської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виключення майна із спадкової маси та визнання права власності на частку майна відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 січня 2019 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 21 травня 2020 року, апеляційну скаргу

ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 6 серпня 2018 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_2 та в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 . У скасованій частині судом апеляційної інстанції ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 та частково задоволено позов ОСОБА_4 . Визнано за ОСОБА_4 право власності на частину незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції у скасованій частині судом апеляційної інстанції.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

У частинах першій, другій статті 425 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 лютого 2021 року в справі № 826/20239/16 висловила правову позицію про те, що в суді першої інстанції у проваджені за нововиявленими обставинами має переглядатися рішення цього самого суду, якщо заявлені нововиявлені обставини стосуються висновків і розсуду цього суду в частині, яка за наслідками апеляційного чи касаційного перегляду залишилася без змін. У тому разі, якщо суди апеляційної чи касаційної інстанції змінять рішення суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, то саме судові акти судів цих інстанцій можуть і мають бути предметом перегляду у провадженні за нововиявленими обставинами, оскільки в цій частині (по суті спору чи з інших підстав) рішення суду першої інстанції зазнало сутнісних змін або було скасовано.

Установлено, що рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 6 серпня 2018 року в частині задоволених зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та в частині відмовлених позовних вимог ОСОБА_4 скасовано постановою Київського апеляційного суду від 21 січня 2019 року і в цій частині ухвалено нове судове рішення. Постановою Верховного Суду від 21 травня 2020 року постанову апеляційного суду залишена без змін.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 фактично просив переглянути рішення суду першої інстанції в частині, яка була скасована судом апеляційної інстанції. Тобто фактично йшлося про перегляд судового рішення, ухваленого по суті спору судом апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, оскільки у цій справі суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та позовних вимог ОСОБА_4 і ухвалив у цій частині нове рішення, судом, який ухвалив рішення по суті спору та до компетенції якого належить перегляд рішення за нововиявленими обставинами, є саме суд апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення в частині, скасованій судом апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів зауважує, що суд апеляційної інстанції позбавлений права вирішувати питання про прийняття заяви до розгляду, оскільки у відповідності до вимог статті 427 ЦПК України питання щодо відкриття провадження за заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами вирішує суддя, якому в порядку статті 33 ЦПК України така заява передана для розгляду, тобто у даному випадку Васильківському міськрайонному суду Київської області.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки скаржник просив скасувати ухвалу та переглянути рішення суду за нововиявленими обставинами, тоді як суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування ухвали з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2025 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: