Справа № 495/8993/24
№ провадження 2/495/1671/2025
ЗАОЧНЕ р і ш е н н я
31 липня 2025 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.
за участю секретаря Дарій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом Білгород Дністровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів за неотримане речове майно, -
Стислий виклад позиції позивача
Пунктом 3 вищевказаного рішення зобов`язано Відповідача згідно цього рішення здійснити заходи щодо укладання договору оренди земельної ділянки та державної реєстрації права оренди відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дотримуватися положень ст. 96 Земельного кодексу України.
Плата за користування земельною ділянкою Відповідачем не здійснюється, що від 11.09.2024 року № 01-09/118 про відсутність надходжень до бюджету Внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та несплати Відповідачем орендної плати, територіальна громада міста БілгородаДністровського в особі Білгород-Дністровської міської ради не отримала доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення Відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку згідно вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.
Земельна ділянка належить територіальній громаді м. Білгорода-Дністровського на праві комунальної власності, отже територіальна громада є власником збережених відповідачем коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою. Таким чином, Відповідач зберіг кошти, не сплативши орендну плату за користування земельною ділянкою, тим самим збільшив вартість власного майна, а БілгородДністровська міська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати).
Тобто відбувся факт безпідставного збереження Відповідачем коштів у розмірі орендної плати за рахунок Білгород-Дністровської міської ради.
З огляду на викладене Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
30 вересня 2024 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, судя ОСОБА_2 , по справі відкрито спрощене позовне провадження.
Відповідно до розпорядження керівника аппарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.04.2025 № 650, протоколу повторного автоматизованого розподілу головуючою суддею визначено суддю Прийомову О.Ю., у зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_2
07 квітня 2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області справа прийнята до провадження судді Прийомової О.Ю.
07 травня 2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі закрито підготовче провадження.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області суд перейшов до заочного розгляду справи.
Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).
Фактичні обставини, встановлені судом
Рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 05.03.2020 № 1197-VII «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду із земель житлової та громадської забудови» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0885, площею 0,0249 га, строком на 25 років. Цільове призначення згідно з КВЦПЗ - В.03.10 - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку). Вид використання земельної ділянки - для обслуговування адміністративної будівлі.

Земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,0249 га сформована, кадастровий номер :01:002:0885, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Земельна ділянка належить територіальній громаді м. Білгород-Дністровський на праві комунальної власності, що підтверджено відповідним витягом з Державного земельного кадастру від 03.08.2022.

Згідно із відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0885, договір оренди землі між власником та фактичним користувачем земельної ділянки не укладено.

Плата за користування земельною ділянкою відповідачем не здійснюється, що підтверджується листом фінансового управління Білгород-Дністровської міської ради від 11.09.2024 № 01-09/118 про відсутність надходжень до бюджету.

Внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та несплати відповідачем орендної плати, територіальна громада міста Білгорода-Дністровського в особі Білгород-Дністровської міської ради не отримала доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку згідно з вимогами статей 125,126 Земельного кодексу України.

Білгород-Дністровська міська рада для здійснення розрахунку безпідставно збережених коштів застосовувала Витяги з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки за 2022 - 2024 років. Відповідно до Витягів ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 26.06.2022 року № 15205; від 09.11.2023 № НВ-023; від 05.09.2024 № НВ- 024 нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0885 складає: - в 2022 році 306143,01 грн. - в 2023 році 352339,15 грн.; - в 2024 році 370443,54 грн. 01.08.2022-31.12.2022р. - (306143,01/12*5)*6%=7653,57грн. 2023р. - 352339,15*6%= 21140,35 грн.

01.01.2024-31.08.2024р. - (370443,54/12*8)*6%= 14817,74 грн. сума заборгованості складає - 43 611,66.

Нормативне обгрунтування, оцінка аргументів сторін, висновки суду

Згідно зі статтею 206 ЗК використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У частині 1 статті 93 ЗК встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК),

В силу статті 125 ЗК право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 3 ЗУ Про оренду землі об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

За змістом частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно із частинами першою, другою статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно із підпунктами 14.1.136,14.1.147, пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

При цьому, згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом вищевказаних положень Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювана; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; вина.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України).

Натомість предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, щовиникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17 та постанові Верховного Суду від 02.06.2021 року у справі № 201/2956/19, зазначено наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов:набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої(потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутностіправової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав.

Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях.

Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Отже, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

З урахуванням положень статей 120, 125 ЗК України та статті 1212 ЦК України Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 23.05.2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 року у справі № 922/3412/17 та постановою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 року у справі № 913/169/18 зроблено правовий висновок про те, що до моментуоформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельноїділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичногокористування земельною ділянкою без укладеного договору оренди танедоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Відповідно висновків викладених у пунктах 63, 64, 65, 66, 67, 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 № 917/1739/17, згідно із якими, положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Білгород Дністровський, в особі Білгород Дністровської міської ради, за відсутності належним чином оформлених і зареєстрованих речових прав на землю, без сплати орендної плати за землю.

Суд вважає, що він як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки.

Суд також погоджується із розрахунком, наведеним позивачем, та враховує, що відповідач його не заперечував, відзив не надав, власний розрахунок не провів.

З урахуванням усього вищенаведеного, на підставі повно та всебічно досліджених доказів, надавши оцінку їх належності, допустимості, достатності, об`єктивності, та у їх логічному взаємозв`язку, виходячи із норм права, що врегульовують дані правовідносини, того, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, яке знаходиться на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади м. Білгород Дністровський в особі Білгород Дністровської міської ради, фактично користується нею без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим територіальною громадою м. Білгород Дністровський, як власником земельної ділянки не отримано доходи у вигляді орендної плати, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено повністю, тому судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача.

Отже, з відповідача необхідно стягнути судовий збір за подачу позову у сумі 2423 гривні.

Керуючись статями 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280,354, 355, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Білгород-Дністровської міської ради (розрахунковий рахунок для сплати: отримувач ГУК в Од.обл./м. Б-Дністр./24060300, код 37607526,Банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код платежу 24060300, р/сч.UA0015740) 43 611 гривень 66 копійок безпідставнозбережених коштів у вигляді орендної плати за землю за користування земельноюділянкою площею 0,0249 га, кадастровий номер :01:002:0885, без правовстановлюючих документів.

Стягнути з Відповідача на користь Білгород-Дністровської міської ради (розрахунковий рахунок для сплати: отримувач ГУК в Од.обл./м.Б-Дністр./24060300, код 37607526, Банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код платежу 24060300, р/сч. UA0015740) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подачу позову у сумі 2423 гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.Повне найменування сторін:

Позивач Білгород-Дністровська міська рада, , місцезнаходження: вулиця Михайлівська, 56, місто Білгород-Дністровський, Одеська область;

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Повне текст судового рішення складено 01.08.2025.

Суддя