БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/4688/23 провадження № 2/361/1030/24
У Х В А Л А

«19» червня 2025 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судового засідання Бас Я.В.,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цигарьова Олександра Олександровича про призначення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертиз у справі № 361/4688/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває вказана вище цивільна справа.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

14 квітня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Цигарьов О.О. подав до суду клопотання, в якому просить призначити у даній справі комплексну судово-почеркознавчу та судово-технічну експертизу на розгляд якої просить поставити наступні питання: чи виконано підпис від імені приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Левицького Р.В. у договорі дарування грошових коштів від 02 грудня 2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за реєстровим номером 841 самим ОСОБА_5 або іншою особою; чи відповідає період часу проставлення у договорі дарування грошових коштів, укладеного 02 грудня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за реєстровим номером 841 підпису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Левицького Р.В. періоду часу укладання вказаного договору дарування грошових коштів; чи відповідає період часу зроблених у договорі дарування грошових коштів укладеного

02 грудня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за реєстровим номером 841 підпису та рукописного тексту від імені ОСОБА_3 періоду часу укладення вказаного договору дарування грошових коштів; чи відповідає період часу зроблених у договорі дарування грошових коштів укладеного 02 грудня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за реєстровим номером 841 підпису та рукописного тексту від імені ОСОБА_6 періоду часу укладення вказаного договору дарування грошових коштів; чи відповідає давність нанесення на бланк нотаріального документу серії НАР номер НОМЕР_1 тексту договору дарування грошових коштів укладеного

02 грудня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за реєстровим номером 841 періоду часу укладення вказаного договору дарування грошових коштів. Проведення експертизи просить доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експерти ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.

Перевіривши клопотання та його доводи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Верховний Суд зауважує, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Отже, суд зобов`язаний забезпечити змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Відповідно до статей 1, 7-1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до частин другої та третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Відповідно до частин першої та третьої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Відповідно до частин першої-третьої статті 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до статей 7, 8 Закону України «Про судову експертизу» з метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 за № 53/5затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція) та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації).

Відповідно до пункту 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Отже, інструкцією передбачено проведення експертизи за фотознімками та іншими копіями об`єкта, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, однак крім об`єктів почеркознавчих досліджень.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду проведення почеркознавчих досліджень можливе лише за наявності оригіналу об`єкта (документа) (постанови від 21 січня 2021 року у справі № 824/62/20; від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18; від 27 травня 2020 року у справі №350/1594/16-ц; від 26 лютого 2020 року у справі № 757/63756/18; від 13 березня 2023 року у справі № 383/75/21; від 03 серпня 2023 року у справі № 904/7930/21; від 31.05.2023 року у справі № 175/3353/19, від 13.09.2023 року у справі № 385/1243/21 та інші).

Відповідно до пунктів 1.3. 1.10. та 1.12. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Відповідно до положень Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26 грудня 2012 року № 1950/5) для проведення судової технічної експертизи документів надаються оригінали документів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що об`єкт дослідження у даній справі в оригіналі відсутній, не зважаючи на неодноразові вжиті судом процесуальні заходи. Для проведення експертизи у частині виконання підпису від імені приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Левицького Р.В. у договорі дарування грошових коштів від 02 грудня 2015 року самим

ОСОБА_5 або іншою особою, не надано оригіналів документів вільних зразків підпису, умовно-вільних та експериментальних зразків почерку та підписів для проведення експертизи. Приватний нотаріус Левицький Р.В. не є учасником справи, а тому відібрання зразків його підпису та їх витребування у процесуальний спосіб не можливе. Вказані обставини певною мірою стосуються і ОСОБА_3 щодо відповідності періоду часу зроблених у договорі дарування грошових коштів підпису та рукописного тексту від його імені. Для проведення вищевказаної комплексної експертизи суд не може обмежитися направленням до експертної установи лише матеріалів справи. У даному випадку, суд враховує не лише відповідність клопотання про призначення експертизи процесуальному закону, а й зміст позовних вимог, предмет доказування, фактичні обставини справи та можливі наслідки для забезпечення справедливого та ефективного правосуддя.

Таким чином, з урахуванням дійсних обставин у даній справі, суд не вбачає доцільності у призначенні експертизи. Суд звертає увагу, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

При цьому висновок судового експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу(стаття 110 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись статтями 103, 104, 107, 109, 112, 260, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О.Василишин