Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3953/25 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 91 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Шевчук А.М.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Житомирі цивільну справу №295/3953/25 за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Міністерства оборони України про оголошення фізичної особи померлою, за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив:

- оголосити померлим ОСОБА_3 , який загинув поблизу населеного пункту Високопілля Бериславського району Херсонської області під час виконання обов`язків військової служби по захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України;

- місцем смерті ОСОБА_3 вважати селище Високопілля Бериславського району Херсонської області;

- днем смерті ОСОБА_3 вважати дату набрання законної сили судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначав, що чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , у березні 2022 року був призваний під час мобілізації до лав Збройних Сил України на військову службу у військову частину НОМЕР_1 . В період з 13.03.2022 по 31.03.2022 та з 01.04.2022 по 04.04.2022 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Херсонській області, Бериславський район, н.п. Високопілля. Вказує, що з 04.04.2022 ОСОБА_4 перестав виходити на зв`язок, а 05.04.2022 після бою зник безвісти поблизу населеного пункту Високопілля, Бериславського району Херсонської області, та вважається безвісти зниклим за особливих обставин. Зазначає, що 08.04.2022 Бериславським районним відділом поліції ГУ Національної поліції в Херсонській області зареєстровано кримінальне провадження №0000584, яке кваліфіковане як умисне вбивство двох і більше осіб, за ч. 2 п. 1 ст. 115 КК України (з додатковою відміткою щодо кваліфікації «зникнення безвісти»), за фактом безвісного зникнення 20 та загибелі 18 військовослужбовців ЗСУ, в тому числі і військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Вказує, що 13.04.2022 Житомирським районним управлінням поліції ГУ національної поліції в Житомирській області зареєстровано кримінальне провадження №000613, яке кваліфіковане як дії що призвели до загибелі людей або інших тяжких наслідків, за ч. 3 ст. 110 КК України, за фактом безвісного зникнення військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 . Зазначає, що 15.04.2022 був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №46, згідно якого попередньо було встановлено, що ОСОБА_3 , 1982 р.н., старший стрілець 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення НОМЕР_2 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , який приймав безпосередньо участь в бойових діях або забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) призначених рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України, зник безвісти 05.04.2022 року. Вказує, що 05.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслано повідомлення про зникнення безвісти від 30.04.2022 №133, в якому зазначено, що солдат ОСОБА_3 , 1982 р.н., зник безвісти під час бойового зіткнення 05.04.2022 у Бериславському районі Херсонської області.

Також зазначає, що у ОСОБА_1 , яка є матір`ю зниклого безвісти ОСОБА_3 було відібрано зразок буквального епітелію, з метою встановлення її генетичних ознак, призначено та проведено судову молекулярно-генетичну експертизу. Листом Головного слідчого управління Національної поліції України від 26.09.2024 № ОСОБА_1 повідомлено про те, що відповідно до висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 30.08.2022 №СЕ-19-22/12164-БД встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка буквального епітелію ОСОБА_1 . На даний час, інформація щодо збігу спорідненості з ДНК-профілем ОСОБА_1 не надходила. Відповідно до листа військової частини НОМЕР_1 від 13.07.2024 за №1663/4032 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що службове розслідування (службова перевірка) щодо зниклого безвісті військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , не проводилася за відсутності для його проведення правових підстав.

Зазначає, що ОСОБА_3 оголошено у розшук як зниклого безвісти за особливих обставин, про що відповідні відомості внесено до обліку інформаційної підсистеми «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України». Управлінням з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин Міністерства внутрішніх справ листом від 07.10.2024 №33108-2024 повідомлено ОСОБА_1 про те, що відомості про ОСОБА_3 внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 15.09.2023 (ID реєстрового запису 9528). Також, на запит ОСОБА_1 від 24.06.2024 Державне підприємство «Український національний центр розбудови миру» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України надало виписку з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, згідно якого щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня будь-яка інформація про перебування у полоні держави-агресора. У листі від 17.07.2024 №33/7-К-5376 надісланого Об`єднаним центром з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України зазначено, що в Об`єднаному центрі є наявна інформація про факт зникнення ОСОБА_3 , проте інформація, яка б підтверджувала перебування в полоні, вказувала на його місцезнаходження відсутня.

Зазначає, що встановлення факту смерті чоловіка необхідне ОСОБА_1 для можливості проведення належної державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть чоловіка, яке необхідне для отримання грошової допомоги від держави у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Стверджує, що на утриманні ОСОБА_1 перебувають двоє неповнолітніх дітей від спільного шлюбу з ОСОБА_3 : дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи вищевикладене просив задовольнити вимоги заяви в повному обсязі.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Оголошено померлим ОСОБА_3 , який загинув поблизу населеного пункту Високопілля Бериславського району Херсонської області. Місцем смерті ОСОБА_3 визнано селище Високопілля Бериславського району Херсонської області. Днем смерті ОСОБА_3 визнано день набуття рішенням законної сили.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що з огляду на відсутність факту закінчення воєнних дій на території Високопільської селищної територіальної громади Бериславського району Херсонської області, як місця вірогідної загибелі ОСОБА_3 , то відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним та вказана заява судом першої інстанції підлягала відхиленню. Зазначає, що судом першої інстанції, не враховано змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі №755/11021/22. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви, чим допустив порушення вимог частини другою статті 46 ЦК України. Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 06.06.2009, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №633.

У шлюбі в ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцт про народження серії НОМЕР_4 від 30.04.2010 та серії НОМЕР_5 від 29.12.2012.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2 від 04.03.2022, ОСОБА_3 призначено на посаду старшого стрільця 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення НОМЕР_2 батальйону спеціального призначення.

Відповідно до повідомлення №133 від 30.04.2022 про зниклого безвісти, ОСОБА_1 повідомлено, що старший стрілець 1 взводу 2 роти НОМЕР_2 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , 1982 р.н., зник безвісти від час бойового зіткнення 05.04.2022 року у Бериславському районі Херсонської області.

Згідно витягу з ЄРДР від 08.04.2022 за заявою ОСОБА_1 від 12.04.2022 Бериславським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області зареєстровано кримінальне провадження №0000584, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України за фактом безвісного зникнення, зокрема військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу з ЄРДР від 13.04.2025 Житомирським районним управлінням поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області зареєстровано кримінальне провадження №000613, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 110 КК України, за фактом безвісного зникнення військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

У листі військової частини НОМЕР_1 від 13.07.2024 за №1663/4032 ОСОБА_1 повідомлено про те, що службове розслідування (службова перевірка) щодо зниклого безвісті військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , не проводилася за відсутності для його проведення правових підстав.

Об`єднаним центром з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України надано повідомлення ОСОБА_1 за №33/7-К-45376 від 17.07.2024, де вказано, що на постійній основі у взаємодії з державними та правоохоронними органами України центр продовжує здійснювати координацію пошуку з метою якнайшвидшого звільнення оборонців України, а також повернення їх на підконтрольну уряду України територію, в тому числі ОСОБА_3 .

На звернення ОСОБА_1 від 24.06.2024 до Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України надано відповідь з випискою з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави - агресора, з якої вбачається відсутність інформації щодо перебування ОСОБА_3 у полоні держави агресора.

У відповіді на звернення ОСОБА_1 . Національна поліція України Головного слідчого управління (м. Київ, вул. Богомольця, 10) повідомила, що ОСОБА_3 оголошено в розшук як безвісти зниклого, заведено оперативно розшукову справу «Розшук» та відомості про це внесено до обліків інформаційно комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» із зазначенням відмітки про зникнення безвісти за особливих обставин. Призначено молекулярно генетичну експертизу, відібрано зразок буквального епітелію у матері зниклого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 з метою встановлення генетичних ознак.

Листом Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин Міністерства внутрішніх справ за №33108-2024 від 07.10.2024 повідомлено ОСОБА_1 про те, що відомості про ОСОБА_3 внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин (ID реєстрового запису 15.09.2023 №9528).

Відповідно до довідки №2311 від 18.10.2024 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, наданої військовою частину НОМЕР_1 , ОСОБА_3 у період з 13.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 04.04.2022 дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Херсонський області, Бериславському районі, н.п. Високопілля.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що обставини, які викладені у заяві підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме: витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2 від 04.03.2022, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.04.2022, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.04.2022, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №46 від 15.04.2022, повідомленням про зниклого безвісти №133 від 30.04.2022, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №168 від 10.06.2024, повідомленням №1663/4032 від 13.04.2024, повідомленням №33/7-к-4537-6 від 17.07.2024, листом з випискою №06-04/11837 від 25.07.2024, повідомленням ЗГЛ від 11.09.2024, довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №2311 від 18.10.2024. Відтак, вважав заяву ОСОБА_1 обґрунтованою, доведеною, а зібрані у справі докази, та надана їм належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померлим.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зроблено висновок, що шість місяців, які визначені в реченні 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, (в подальшому - затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376).

У цьому наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території, у зв`язку з чим суди можуть використовувати дані з відповідного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності (п.п. 81 85).

Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п. п. 94, 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22).

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року №376, станом на час розгляду справи судом першої інстанції, територія Високопільської селищної територіального громади Бериславського району Херсонської області, в районі якого під час виконання бойового завдання зник безвісти ОСОБА_3 , віднесено до територій активних бойових дій, які не припинені.

За таких обставин, відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_3 померлим не розпочався і заява ОСОБА_1 не може бути задоволена з вищенаведених підстав.

З огляду на вказане вище, обставини справи не дають підстав колегії суддів для висновку про можливість оголошення ОСОБА_3 померлим до спливу строків вказаних у ч. 2 ст. 46 ЦК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на зазначене не звернув увагу, не правильно застосував норми матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, дійшов помилкового висновку про задоволення заяви, що у відповідності до положень статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги Міністерства оборони України сплатило 726,72 грн,. тому зазначені судові витрати підлягають стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 726,72 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 29 липня 2025 року.

Головуючий

Судді