Справа № 214/5829/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу №214/5829/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Сьома Криворізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

Представники: від заявника адвокат Кафтасьєва Г.В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою 17.06.2025, в якій просила встановити факт належності їй, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Україна, інн НОМЕР_1 , правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності від 17.10.1997, посвідченого приватним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В. за р/н 2-4140, на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; судові витрати у справі залишити за нею.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 27.04.1985 уклали шлюб, зареєстрований Довгинцівським відділом РАЦС м. Кривого Рогу. У період перебування у шлюбі, 30.04.1986 ОСОБА_2 отримав ордер на жиле приміщення №1683, відповідно до якого ОСОБА_2 разом з родиною у складі: ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_4 донька, було виділено квартиру АДРЕСА_2 . У подальшому, ОСОБА_2 зазначене житлове приміщення набув у власність на підставі свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 14.10.1997, виданого районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Саксаганської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу на підставі рішення виконкому районної Ради народних депутатів від 24.04.1986 №147 та Закону України «Про власність». 17.10.1997 ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право власності, посвідчене державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В., яким посвідчено, що на підставі ст.22 КпШС УРСР, заяви подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у загальному спільному майні подружжя, придбаному ними у період зареєстрованого шлюбу, право власності належить дружині ОСОБА_1 у розмірі частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Право спільної часткової власності було за реєстроване за ОСОБА_1 на підставі вказаного свідоцтва КП «Криворізьке БТІ» ДОР в реєстрову книгу під №59, стор.140, запис 140. Із моменту отримання ордеру заявник та її чоловік ОСОБА_2 мешкають у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , утримують її у належному стані, сплачують житлово-комунальні послуги, мають зареєстроване місце проживання у ній. У 2025 році ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з метою отримання консультації стосовно укладення правочину з переоформлення квартири на користь третіх осіб, де за результатами розгляду поданих нею правовстановлюючих документів приватним нотаріусом було виявлено наявність розбіжності у зазначенні прізвища заявника: у свідоцтві про право власності прізвище її вказане як « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_6 » згідно з паспортними даними. Оскільки виявлення суперечностей виключає можливість укладення будь-яких правочинів щодо відчуження належної заявникові частки у квартирі, тому нотаріус рекомендувала їй звернутися до суду за встановленням факту, що має юридичне значення встановленням факту належності їй правовстановлюючого документу. На переконання заявника, виявлення неузгоджень у прізвищі між її паспортними даними та у правовстановлюючому документі обумовлене допущенням технічної описки та елементарною неуважністю посадовців при оформленні та видачі свідоцтва про право власності. Відтак, з метою захисту своїх прав як власника нерухомого майна та забезпечення їх вільної реалізації у майбутньому, вона вимушена звернутися до суду.

Ухвалою суду від 18.06.2025 заяву прийнято до розгляду з відкриттям окремого провадження.

Правом на участь в судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Кафтасьєва Г.В. не скористалися, остання попередньо подала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у заяві.

Заінтересована особа-1 ОСОБА_2 про свою участь в судовому засіданні не заявив, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог не заперечував.

Представник заінтересованої особи-2 Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки не відомі. Заперечень проти задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог від заінтересованої особи на адресу суду не надходило.

З огляду на те, що жоден з учасників справи не заявив про свою участь в судовому засіданні, суд вважає за можливе справу розглянути в порядку письмового провадження за обсягом наявних у справі доказів та з урахуванням позиції учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі, надавши оцінку в сукупності, врахувавши позицію учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог з огляду на таке.

Судом встановлено, що 27.04.1985 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) було укладено шлюб, зареєстрований Довгинцівським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 27.04.1985.

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим 02.11.1998, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянство Україна. Із 16.10.1986 вона має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час трудової діяльності на КМК, ОСОБА_2 із сім`єю у складі 3-х осіб, у тому числі ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_4 донька, отримав ордер на житлове приміщення №1686 від 30.04.1986, виданий виконавчим комітетом Саксаганської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому №147 від 24.04.1986, на право заняття житлового приміщення жилою площею 29,62 кв.м., що складається з 2-х кімнат та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому, ОСОБА_2 зазначене житлове приміщення набув у власність на підставі свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 14.10.1997, виданого районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Саксаганської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу на підставі рішення виконкому районної Ради народних депутатів від 24.04.1986 №147 та Закону України «Про власність». Право власності зареєстроване КП «Криворізьке БТІ» ДОР в реєстрову книгу під №59, стор.140, запис 140.

17.10.1997 завідуючою Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В. було видано свідоцтво про право власності, відповідно до якого державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В. що на підставі ст.22 КпШС УРСР, заяви подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_7 посвідчено, що в загальному спільному майні подружжя, придбаному ними за період зареєстрованого шлюбу, право власності належить дружині ОСОБА_7 у розмірі 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на 1/2 частину вказаної квартири було зареєстроване за ОСОБА_7 на підставі зазначеного свідоцтва КП «Криворізьке БТІ» ДОР із проставленням відповідної відмітки на свідоцтві про право приватної власності на квартиру від 14.10.1997 щодо належності ОСОБА_2 саме частки означеної квартири.

Факт реєстрації за ОСОБА_2 та ОСОБА_7 спільної часткової власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , також підтверджується довідкою №153375 від 15.03.2017, виданою КП «Криворізьке БТІ» ДОР.

У 2025 році, при зверненні ОСОБА_1 до нотаріуса з приводу укладення правочину щодо відчуження належної частки нерухомого майна на користь третіх осіб, було виявлено наявність розбіжності у зазначенні прізвища заявника: у свідоцтві про право власності прізвище її вказане як « ОСОБА_8 » замість вірного « ОСОБА_9 » згідно з паспортними даними. Розбіжності у прізвищі заявника між її паспортними даними та правовстановлюючим документом ставлять під сумнів факт належності їй цього документу на частку нерухомого майна та виключають можливість безперешкодної реалізації нею усіх прав як власником майна: володіння, користування та розпорядження.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як визначено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У п.71 рішення у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що принцип належного врядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. Разом з тим, потреба виправити допущену в минулому помилку не повинна непропорційним чином утручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки держоргану має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

За висновками ЄСПЛ, викладеними у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 «… суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів…».

Із наданих заявником та досліджених письмових доказів в їх сукупності суд дійшов висновку, що розбіжності у написанні прізвища ОСОБА_1 обумовлені допущенням державним нотаріусом технічної описки при оформленні та видачі 17.10.1997 свідоцтва про право власності на 1/2 частку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, з урахуванням паспортних даних її та чоловіка ОСОБА_2 , інших документів, які посвідчують її особу, вірним написанням її прізвища українською мовою є саме « ОСОБА_6 ». Відтак, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог із встановленням факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Україна, інн НОМЕР_1 , правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності від 17.10.1997, посвідченого приватним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В. за р/н 2-4140, на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Заявлений факт знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності та має для заявника істотне юридичне значення для подальшої реалізації прав як власником майна і не визначає наступне вирішення спору про право.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 263-265, 267, 268, 273, 293, 294, 315-319, 351-352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Сьома Криворізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Україна, інн НОМЕР_1 , правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності від 17.10.1997, посвідченого приватним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В. за р/н 2-4140, на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за заявником.

Рішення про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є правовою підставою для подальшої реалізації заявником своїх прав як власником частки нерухомого майна, у тому числі й для внесення змін до запису про право власності в зазначенні її прізвища як співвласника майна.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складання судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Сьома Криворізька державна нотаріальна контора, юридична адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Льотчиків, 36-а, .

Рішення суду складено та підписано без проголошення 31.07.2025.

Суддя О.І. Євтушенко