Справа № 2-з-56/11
У Х В А Л А

про скасування заходів забезпечення позову

29 липня 2025 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_1 (далі - заявник) про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначалося, що заявника ухвалою суду в порядку забезпечення позову тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України. Проте, станом на зараз у заявника відсутня заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк», а тому останній просив скасувати заходи забезпечення позову.

Згідно з пп. 9 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

У судове засідання сторони не з`явилися. Від представника заявника надійшла заява про проведення судового розгляду за їх відсутності. Відповідач про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся шляхом надсилання повістки в електронний кабінет.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 223 ЦПК України, де зазначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд постановив провести розгляд заяви за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 вересня

2011 року у справі № 2-з-56/2011 тимчасово обмежено заявника у праві виїзду за межі України до моменту виконання ним зобов`язань шляхом сплати заборгованості за договором кредиту (а.с. 9).

Натомість згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 22 липня 2025 року

№ 2U45RP0MPPC3EQTB заявник станом на 22 липня 2025 року не має заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 8).

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною; на здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Аналогічні положення закріплені і у ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, прийнятого 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Статтею 33 Конституції України закріплено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Вказані норми прямої дії знайшли своє відображення у ст. 313 ЦК України, де зазначено, що фізична особа має право на свободу пересування; фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України; фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Таким чином право на свободу пересування не є абсолютним і може бути обмежене. Разом з тим будь-яке обмеження вводиться лише на той строк, який є необхідним для досягнення передбаченої законом мети. На стадіях судового розгляду справи та виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон слід вважати виправданим та таким, що застосоване згідно з законом у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 4 цієї ж статті Кодексу передбачено, що за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

З огляду на встановлені судом обставини, беручи до уваги відсутність у заявника заборгованості перед АТ «КБ «Приватбанк», суд дійшов висновку, що потреба в існуванні заходів забезпечення позову відпала, а тому їх слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 223, 259-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову -задовольнити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2011 року у справі № 2-з-56/2011, а саме скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт № НОМЕР_2 , виданий 31 травня 2018 року, орган, що видав, 7131), у праві виїзду за межі України.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі, а також органу, який виконував ухвалу про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя В.В. Чубай