Справа № 352/1232/25
Провадження № 2/352/782/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі судді Гриньків Д.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

28 травня 2025 року представник позивача звернулася до Тисменицького районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що 19.07.2024 року між сторонами укладено кредитний договір №19.07.2024-100000554 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» було надано кредит позичальнику ОСОБА_1 шляхом перерахування суми кредиту на його банківську картку, у розмірі 15000 грн, строком на 98 днів за процентною ставкою "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт".

Кредитним договором було передбачено сплату комісії, пов`язаної з наданням кредиту в сумі 750 грн та комісії за обслуговування кредитної заборгованості сумі 750 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Дата повернення кредиту 24.10.2024 року.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 06.05.2025, утворилась заборгованість у розмірі 12 879 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 800 грн.

31.12.2023 року між тими ж сторонами було укладено додатковий договір до кредитного договору за зверненням позичальника, у відповідності до умов якого сторони домовились, що на дату укладення додаткового договору заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 15 929 грн, яка є фіксованою та на неї не нараховуються проценти. На підставі цього договору позичальник має сплатити суму заборгованості частинами .

За указаних обставин представник позивача, звернувшись в суд із даним позовом, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 12 879 грн та судові витрати.

ІІ. Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник позивача у позовній заяві просила проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, без її участі, проти заочного рішення не заперечувала.

Відповідачу ОСОБА_1 була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, днем вручення якої є 09.07.2025 року. Правом на подання відзиву не скористався.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 29.05.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 19.07.2024 року ОСОБА_1 ознайомився із пропозицією про кладення кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» та підписав її одноразовим ідентифікатором Е392 (а.с.15-21).

В подальшому 19.07.2024 року відповідач підписав заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення договору №19.07.2024-100000554 від 19.07.2024 року, згідно якого кредитодавець надає позичальнику кредит у сумі 15000 грн строком на 98 днів, дата повернення кредиту 24.10.2024 року, процентна ставка - фіксована незмінна "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 8. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт" (а.с.21-25).

Період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі "черговий період") (пункт 5 договору).

Згідно п.11, 12 договору 11. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) 750 грн. Комісія за надання нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі "Комісія за обслуговування", "Комісія") 750 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До Комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит.

Пунктом 17 договору передбачена неустойка: 150 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України встановлюється законом (пункт 18 договору)

Договір підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором Е392, який був надісланий на номер телефону НОМЕР_1 (а.с.25).

Згідно паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А392, в якому зазначено аналогічні договору умови, а саме щодо інформації та контактних даних кредитодавця, основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача (тип кредиту кредитна лінія, сума кредиту 15000 грн, строк кредитування 98 днів, мета отримання кредиту придбання товарі, робіт послуг для задоволенні потреб, не по"язаних з підприємницькою або іншою дяльністю, спосіб надання кредиту перерахування на банківський рахунок споживача), інформації щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (процентна ставка 543,78% річних, тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом 21900 грн, реальна річна процентна ставка 23429,8 %), кількість та розмір платежів, періодичність внесення (Сума Кредиту: 15000 грн. 00 коп. Дата повернення (виплати) кредиту - 24/10/2024. Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; комісія, пов`язана з наданням кредиту 750 грн. комісія за надання нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 750 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом), додаткова інформація (неустойка за невиконання/неналежне виконання споживачем грошових зобов`язань з повернення суми кредиту - 150 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання), інші важливі правові аспекти (а.с.28-32).

Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 26.05.2025 року №1-2605, якою підтверджується, що між ТОВ «УПР» та ТОВ «Споживчий центр» укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, на підставі якого 19.07.2024 10:26:18 год. сума 277976, номер транзакції в системі iPay.ua 457164703, призначення платежу: Видача за договором кредиту №19.07.2024-100000554 (а.с.36).

Із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором року № 19.07.2024-100000554 від 19.07.2024 за період з 19.07.2024 року по 06.05.2025 року слідує, що загальний залишок заборгованості становить 12879 грн, з яких 10800 грн заборгованість за основним боргом, 2079 заборгованість за процентами. (а.с.41).

При цьому, як зазначено представником позивача у позовній заяві відповідач здійснював часткове погашення заборгованості за кредитом, зокрема на суму 5 000,00 від 06.08.2024, на суму 5 000,00 від 23.08.2024, на суму 2 500,00 від 09.09.2024, на суму 2 800,00 від 09.09.2024, на суму 3 800,00 від 15.09.2024, на суму 1 000,00 від 16.09.2024, на суму 4 500,00 від 29.09.2024, на суму 1 000,00 від 08.11.2024 , на суму 1 500,00 від 31.12.2024, на суму 1 550,00 від 27.01.2025 року.

31.12.2024 року відповідачем було ініційовано укладення додаткового договору до кредитного договору №19.07.2024-100000554 від 19.07.2024 згідно якого сторони підтверджують, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору станом на дату укладення даного додаткового договору у позичальника утворилась прострочена заборгованість з повернення суми кредиту (13850 грн. 0 коп.), сплати процентів (2079 грн. 0 коп.), сплати комісії за надання (0 грн. 0 коп.), сплати комісії за обслуговування (0 грн. 0 коп.) за договором у загальному розмірі 15929 грн. 0 коп., яка є фіксованою та не збільшується протягом строку дії даного додаткового договору, на неї не нараховуються проценти.

На підставі даного додаткового договору позичальник зобов`язаний сплатити суму заборгованості частинами згідно з наступним графіком платежів: платіж №1 у розмірі 1500 грн. 0 коп. сплачується не пізніше 31.12.2024; платіж № 2 у розмірі 1550 грн. 0 коп. сплачується не пізніше 14.01.2025; платіж № 3 у розмірі 1550 грн. 0 коп. сплачується не пізніше 28.01.2025; платіж № 4 у розмірі 1550 грн. 0 коп. сплачується не пізніше 11.02.2025; платіж № 5 у розмірі 1550 грн. 0 коп. сплачується не пізніше 25.02.2025; платіж № 6 у розмірі 1550 грн. 0 коп. сплачується не пізніше 11.03.2025; платіж № 7 у розмірі 1550 грн. 0 коп. сплачується не пізніше 25.03.2025; платіж № 8 у розмірі 1550 грн. 0 коп. сплачується не пізніше 08.04.2025; платіж № 9 у розмірі 1550 грн. 0 коп. сплачується не пізніше 22.04.2025; платіж № 10 у розмірі 2029 грн. 0 коп. сплачується не пізніше 06.05.2025 року (а.с.33-35).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно статті 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що: «доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з вказаною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що: «у разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню».

Дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Отже, спростувати розрахунок боргу за кредитом можливо лише в призмі оцінки доводів сторони, яка заперечує такий розрахунок.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21).

Щодо врахування положень Закону України «Про споживче кредитування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом 120 днів 2,5% (25.12.2023 - 22.04.2024); протягом наступних 120 днів 1,5% (23.04.2024-20.08.2024), з 21.08.2024 року - 1%.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Щодо одноразової комісії за надання кредиту та комісії за обслуговування кредиту.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження 14-53цс21) зазначила про таке.

Закон № 1734-VIII (ЗУ Про споживче кредитування) у редакції, чинній до 19 жовтня 2019 року (дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20 вересня 2019 року), до загальних витрат за споживчим кредитом відносив витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цей же пункт з 19 жовтня 2019 року визначив, що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

В цьому висновку Велика Палата Верховного Суду зауважує, що згідно п. 8 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20 вересня 2019 року, що набрав чинності 19 жовтня 2019 року і положення якого зберігають свою чинність на день перегляду рішення суду першої інстанції), пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» виклали в такій редакції, згідно якої до загальних витрат за споживчим кредитом відносять витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цими ж змінами починаючи з 19 жовтня 2019 року визначено у частині другій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи підтверджено, що 19.07.2024 року у встановленому вказаними заявкою та пропозицією порядку, а також у відповідності до Закону «Про електронну комерцію», ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 строком на 98 календарних дні уклали кредитний договір за заявкою в електронній формі 19.07.2024-100000554 на суму 15000 грн за процентною ставкою "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів та процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт".

Відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №19.07.2024-100000554 від 19.07.2024 року, з якими він попередньо ознайомився. Акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті.

Крім того, відповідач розумів, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором Е392, який був надісланий на номер телефону НОМЕР_1 .

Вказана сума позики була перерахована відповідачу на платіжну картку, що підтверджується довідкою ТОВ «УПР» від 26.05.2025 року.

Окрім цього, кредитний договір № 19.07.2024-100000554 від 19.07.2024 року передбачає одноразову сплату комісії за надання кредиту у розмірі 750 грн та комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 750 грн у кожному з трьох чергових періодів. Наведені приписи ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування» прямо не вказують на недійсність умови кредитного договору про встановлення комісії за надання кредиту.

Умови кредитного договору, якими визначено права споживача, є зрозумілими та не дають підстав для висновку, що одноразова комісія за надання кредиту та комісія за обслуговування кредитної заборгованості може передбачати плату за інші послуги, які банк зобов`язаний надати безкоштовно, а отже і для висновку про нікчемність такої умови.

Щодо нарахування відсотків за кредитним договором, суд зазначає, що після набрання чинності (24.12.2023 року) Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 25 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року, а за період з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року - 1,5 %, з 21 серпня 2024 року - 1 %.

Аналізуючи умови договору ТОВ «Споживчий центр» суд зазначає, що розмір нарахованих відсотків у межах такого мав би становити 17 175 грн, з яких: 7425 грн (15000х1,5%х33 день) за період із 19.07.2024 (дата укладення договору) по 20.08.2024 року та 9750 грн (15000*1%*65дні) за період з 21.08.2024 по 21.10.2024 року (дата платежу за договором) включно. Відтак, загальний розмір заборгованості за кредитом становить 35 175 грн (15000 грн (тіло кредиту) +17175 грн(відсотки за кредитом)+750 грн (комісія за надання кредиту)+3*750грн (комісія за обслуговування кредиту) ).

При цьому суд враховує, що відповідачем на погашення заборгованості за кредитом було внесено кошти в загальному розмірі 25600 грн. З урахуванням вказаного заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом мала б становити 9 575 грн (35175грн-25600грн.). Крім того, після укладення додаткової угоди відповідачем внесено два платежі в сумі 1500 грн та 1550 грн, відтак загальний розмір заборгованості за кредитом становить 6 525 грн (9575-1500-1550).

При цьому суд не приймає до уваги додатковий договір до кредитного договору (кредитної лінії) від 31.12.2024 року, оскільки такий договір укладено після завершення строку дії кредитного договору №19.07.2024-100000554 від 19.07.2024 року. Крім того, визнання заборгованості позичальником у сумі, що перевищує фактичну заборгованість за договором, явно порушує його права.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

VІІ. Судові витрати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1 227,28 грн.

На підставі ст.ст.549, 551, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 12,13,81,247,259,263,265,268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №19.07.2024-100000554 від 19.07.2024 року у сумі 6 525 (шість тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» сплачений судовий збір у сумі 1 227 (одну тисячу двісті двадцять сім) грн. 28 коп.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032, ;

представник позивача: Лисенко Жанна Сергіївна, вул. Саксаганського, 133- А, м. Київ, 01032, РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення складене в повному обсязі 25.07.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.