Справа №760/504/25 2-з/760/208/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омельяненко С.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кєєр Олени Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лішневська Олена Гарріївна про визнання договору дарування частки квартири недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав, суд, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лішневська Олена Гарріївна про визнання договору дарування частки квартири недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно поданого позову позивачка просить:

- визнати недійсним договір дарування частки квартири, укладений 16.04.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лішневською О.Г. та зареєстрований в реєстрі за №281;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лішневської О.Г. про державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності: 54599887, дата, час державної реєстрації: 16.04.2024 15:49:15) на частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі договору дарування, серія та номер: 281, виданий 16.04.2024, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лішневська О. Г., реєстраційний номер: 000.

Позивачкою подано до суду заяву про забезпечення позову, якою просить накласти арешт на частини квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, заявник посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 , після подачі ОСОБА_2 позову до суду, почав вживати активні дії з метою приховування майна та його відчуження на користь третіх осіб, а саме своєї доньки ОСОБА_3 . Відповідно до договору дарування частки у праві власності на квартиру від 27 січня 2025 року, який був укладений між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований), дарувальник зобов?язується передати в дар, а обдарований зобов?язується прийняти частку у праві власності на квартиру під номером АДРЕСА_1 . Вказана квартира є предметом розгляду цієї справи.

Заявник обґрунтовано вважає, що існує загроза того, що новий власник спірної частини квартири - ОСОБА_3 , в подальшому може знову відчужити це майно, що остаточно ускладнить або зробить неможливим реальне виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб , забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав та ризиків, визначених ст. 149 ЦПК України, для забезпечення позову.

Суд акцентує увагу заявника на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб і свавілля в цьому питанні.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Суд приходить до висновку, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частини квартири АДРЕСА_1 , оскільки повідомлені заявником обставини дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову і якщо такий буде задоволено, то виконання рішення суду може бути утрудненим або неможливим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява представника позивачки підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кєєр Олени Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лішневська Олена Гарріївна про визнання договору дарування частки квартири недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав задовольнити.

Накласти арешт на частину квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Дані позивача: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Дані відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лішневська Олена Гарріївна (м. Київ, вул. Борщагівська, 206).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя: І.А. Усатова