УХВАЛА

01 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 624/104/24

провадження № 61-8995ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Доценко Юрій Глібович, на постанову Харківського апеляційного суду від 03 червня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 07 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено. Визнано за ОСОБА_2 у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/4 частку житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .Визнано за ОСОБА_2 у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки, реєстраційний номер 231, кадастровий номер :02:004:0001. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Кегичівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2025 року заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат залишено без розгляду з підстав пропуску передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України строку для подання доказів понесення відповідачем витрат на правничу допомогу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 03 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.Ухвалу Кегичіського районного суду Харківської області від 16 січня 2025 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

15 липня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Доценко Ю. Г., через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 03 червня 2025 року та залишити без змін ухвалу Кегичівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2025 року.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Доценко Ю. Г., порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що постанову Харківського апеляційного суду від 03 червня 2025 року отримано стороною відповідача лише 26 червня 2025 року.

Причину пропуску процесуального строку слід визнати поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України необхідно поновити.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційні скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, сприяти суспільним інтересам щодо забезпечення єдності судової практики й розвитку права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК Українитакож має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що до переліку малозначних справа відносяться справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у цій справі є вимога про поділ спільного майна подружжя, а саме житлового будинку та земельної ділянкиз ціною позову 45 000,00 грн (згідно з договорами купівлі-продажу від 27 серпня 2019 року вартість 1/2 частки житлового будинку становить 30 000,00 грн, а оцінка земельної ділянки становить 15 000,00 грн), що станом на 01 січня 2025 року що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (30 х 3 028 грн = 90 840грн).

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2024 року визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки цей спір є малозначним.

Касаційна скарга подана на судове рішення, ухвалене за результатом розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Додаткове рішення є частиною рішення суду по суті спору.

Отже судове рішення у цій справі за загальним правилом не підлягає касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Верховним Судом взято до уваги складність справи, а також ймовірний рівень суспільного інтересу до цієї справи й не встановлено обставин, за наявності яких судове рішення у цій справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Доценко Ю. Г., подала касаційну скаргу на судове рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Доценко Юрій Глібович,про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 03 червня 2025 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Доценко Юрій Глібович, на постанову Харківського апеляційного суду від 03 червня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала касаційні скарги.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович