Провадження № 2-о/127/380/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря судового засідання Нагайчук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Вінницької міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Вінницької міської ради, із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 . Виконкомом Вінницької міської ради 12.12.1998 року видано свідоцтво на право власності на вказану квартиру, де співвласниками вказано: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Оскільки прізвище всіх членів сім`ї заявника мало розбіжності в написанні, то вживались заходи для усунення цих розбіжностей. Зокрема, у 2007 році заявник разом з чоловіком отримали нові паспорти. Також син заявника у 2009 році змінив прізвище через органи ДРАЦС з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Після смерті батька заявник отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.08.2023 року на 1/4 частку вказаної вище квартири. Згодом, 28.12.2023 року чоловік та син подарували свої частки в цій квартирі заявнику. Таким чином, вся квартира опинилась у власності заявника та вона звернулася до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на цю картиру. Проте їй було відмовлено, оскільки заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою, а саме у свідоцтві на право власності на житло від 12.12.1998 року на квартиру АДРЕСА_1 , власником є ОСОБА_1 , в той час як у паспорті громадянина України зазначено ОСОБА_1 . Таким чином, наявність у документах розбіжності позбавляють заявника можливості зареєструвати право власності на належне їй майно та укласти договора на житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з цією заявою.

В судове засідання заявник не з`явилася, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що просить справу розглядати у її відсутність, заяву підтримує у повному обсязі та просить вимоги заяви задовольнити.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від заінтересованої особи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заяву слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло, виданного виконкомом Вінницької міської ради 12.12.1998 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної власності: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с. 7). У 2022 році було внесено зміни до свідоцтва про право власності на житло шляхом проставлення дробових рівних часток відносно кожного співвласника 1/4 (а.с. 8).

Згодом, власником всієї вказаної вище кварири стала ОСОБА_1 на підставі:

- свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2023 року після смерті батька ОСОБА_2 1/4 частка (а.с. 22-23);

- договору дарування частки квартири від 28.12.2023 року, яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подарували заявнику по 1/4 частці кожний квартиру (а.с. 24-26).

Разом з тим, у: паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 виданного 06.09.2007 року; у витязі з реєстру територіальної громади, технічному паспорті від 27.09.2022 року, прізвище заявника записане як « ОСОБА_6 », ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 6, 9, 10-13).

Таким чином, у свідоцтві на право власності на житло заявника, існує розбіжність в зазначені її прізвища.

07.07.2025 року державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вінницької міської ради Бірюк М.А. було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки заяву подано неналежною особою, а саме: у свідоцтві на право власності на житло від 12.12.1998 року на квартиру АДРЕСА_1 , власником є ОСОБА_1 , в той час як відповідно до документа, що посвідчує особу - паспорта громадянина України, який вказано при поданні заяви, серії НОМЕР_1 виданого Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області 06.09.2007 року значиться ОСОБА_1 (а.с. 15).

Згідно з відповіддю Відділу №1 у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області від 05.08.2023 року, 06.09.2007 року Ленінським РВ УМВС у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_1 було оформлено паспорт громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 взамін паспорта серії НОМЕР_2 оформленного Ленінським РВ УМВС у Вінницькій області 30.10.1997 року. Обмін паспорта було здійснено в зв`язку з установленням розбіжностей у записах, а саме невідповідність внесених до паспорта записів записам в інших документах. Зокрема, усунуто розбіжність у написанні прізвища з ОСОБА_5 , у паспорті серії НОМЕР_2 , на ОСОБА_6 , у паспорті НОМЕР_1 , відповідно до поданного свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданного 04.08.1990 Літинським відділом ЗАГС Вінницької області, актовий запис про шлюб №57 від 04.08.1990. Додатково повідомлено, що надане свідоцтво про укладення шлюбу заповнено російською мовою та подавалось без перекладу українською мовою (а.с. 16-17).

Аналізуючи наведені вище докази, суд дійшов висновку, що свідоцтво на право власності на житло, видане 12 грудня 1998 року, дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Пунктом 1 роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У статті 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Встановлення цього факту, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить їй зареєструвати право власності на належне їй майно та укласти договора на житлово-комунальні послуги, як єдиним співвласником.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заявником надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, а заінтересованою особою не спростовано доводи, викладені у заяві.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, оскільки заява обґрунтована, факти, викладені в ній знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 264, 265, 268, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Вінницької міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво на право власності на житло, видане 12 грудня 1998 року виконкомом Вінницької міської ради згідно з рішенням від 12 грудня 1998 року за №1582, в частині 1/4 частки на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 28.07.2025 року.

Суддя: