Справа № 548/948/25
Провадження № 2-др/548/9/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.08.2025 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Старокожка В.П.,
за участю секретаря судових засідань - Безносик Д.Ю.,
представника відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у режимі відеоконференції заяву представника позивачки ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі № 548/948/25 за позовом ОСОБА_3 , представник позивачки ОСОБА_2 , до приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд", про визнання частково недійсним умов договору, розірвання договору купівлі-продажу майнових прав і стягнення грошових коштів,
В С Т А Н О В И В :
рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 18.07.2025 позов ОСОБА_3 , представник позивачки ОСОБА_2 , до приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд", про визнання частково недійсним умов договору, розірвання договору купівлі-продажу майнових прав і стягнення грошових коштів, задоволено частково.

Визнано частково недійсним п. 2.4.2 договору купівлі-продажу майнових прав № 25468/РН-К від 02.07.2023 в частині встановлення строку у 90 календарних днів та вирахування 5 % від внесеної суми у якості штрафу.

Розірвано договір купівлі-продажу майнових прав № 25468/РН-К від 02.07.2023, укладений між Приватним акціонерним товариством ''Холдингова компанія ''КИЇВМІСЬКБУД'' та ОСОБА_3 .

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства ''Холдингова компанія ''КИЇВМІСЬКБУД'' на користь ОСОБА_3 1098620 (один мільйон дев`яносто вісім тисяч шістсот двадцять) грн 13 коп основного боргу, 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп моральної шкоди, а всього 1148620 (один мільйон сто сорок вісім тисяч шістсот двадцять) грн 13 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства ''Холдингова компанія ''КИЇВМІСЬКБУД'' на користь держави судовий збір у розмірі 13908 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісім) грн 60 коп.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Представник відповідачки адвокат Подорожняк В.В. 24.07.2025 за допомогою підсистеми "Електронний суд", діючи в інтересах своєї довірительки, звернувся до Хорольського районного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі щодо стягнення із відповідача та користь позивачки судових витрат, а саме витрат на правову допомогу у розмірі 50000,00 грн, про які стороною позивачки було повідомлено під час розгляду справи, але підтвердження понесення яких надається нею суду після ухвалення судового рішення.

Ухвалою судді від 28.07.2025 відкрито провадження за вказаною заявою та призначено судове засідання із її розгляду.

До початку судового засідання за допомогою підсистеми "Електронний суд" від представника відповідача Варицького Є.В. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яка обгрунтована тим, що даний спір не є складним, не потребує багато витраченого часу, тобто заявлена сума не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат в нинішніх умовах війни країни та складності ведення господарської діяльності підприємств, відповідно заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є вкрай завищеною. Ураховуючи зазначене, відповідач прохає суд надати правову оцінку заявленому розміру витрат позивача та значно зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

У судове засідання 04.08.2025 позивачка та її представник не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, у заяві про ухвалення додаткового рішення прохали про розгляд вказаного питання за їхньої відсутності.

До початку судового засідання за допомогою підсистеми "Електронний суд" від представника позивачки Подорожняка В.В. надійшли заперечення на клопотання представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якій останній прохав у його задоволенні відмовити з огляду на те, що воно є загальним і не містить належного аналізу доказів судових витрат, наданих позивачем. Відповідач не ставить під сумнів жодного конкретного документально підтвердженого факту понесення таких витрат та не надає альтернативного розрахунку чи аргументованої позиції щодо співмірності розміру витрат складності цієї справи. Посилання на непоодинокі приклади судової практики без належного обґрунтування їх релевантності до цієї справи не може бути підставою для автоматичного зменшення суми витрат самі по собі з огляду на встановлений законодавчо принцип змагальності сторін, у зв`язку з чим позивач вважає, що клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача Варицький Є.В. своє клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу підтримав, прохав задовольнити із підстав, зазначених у ньому.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши надані докази по справі, заслухавши думку представника відповідача, суд доходить висновку, що за результатами судового розгляду має бути ухвалене додаткове рішення, яким вимоги представника позивача підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 18.07.2025 позов ОСОБА_3 , представник позивачки ОСОБА_2 , до приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд", про визнання частково недійсним умов договору, розірвання договору купівлі-продажу майнових прав і стягнення грошових коштів, задоволено частково.

Визнано частково недійсним п. 2.4.2 договору купівлі-продажу майнових прав № 25468/РН-К від 02.07.2023 в частині встановлення строку у 90 календарних днів та вирахування 5 % від внесеної суми у якості штрафу.

Розірвано договір купівлі-продажу майнових прав № 25468/РН-К від 02.07.2023, укладений між Приватним акціонерним товариством ''Холдингова компанія ''КИЇВМІСЬКБУД'' та ОСОБА_3 .

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства ''Холдингова компанія ''КИЇВМІСЬКБУД'' на користь ОСОБА_3 1098620 (один мільйон дев`яносто вісім тисяч шістсот двадцять) грн 13 коп основного боргу, 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп моральної шкоди, а всього 1148620 (один мільйон сто сорок вісім тисяч шістсот двадцять) грн 13 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства ''Холдингова компанія ''КИЇВМІСЬКБУД'' на користь держави судовий збір у розмірі 13908 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісім) грн 60 коп.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Під час судового розгляду справи представник позивачки адвокат Подорожняк В.В. повідомив суд про намір звернутися із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат за надану професійну (правничу) допомогу в розмірі 50000,00 грн, які понесла позивачка та докази на підтвердження понесення яких буде надано після ухвалення рішення суду по справі.

З матеріалів справи вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу подана представником позивачки у строк та спосіб, передбачений ст. 246 ЦПК України. До вказаної заяви додано докази понесення позивачкою ОСОБА_3 судових витрат, пов`язаних із отриманням професійної правничої допомоги в розмірі 50000,00 грн, а саме: копію ордеру адвоката серії ВІ № 1296031; детального опису робіт (наданих послуг) та здійснення витрат за договором про надання правничої допомоги № 15/2025 від 15.04.2025; договору про надання правової допомоги № 10/2025 від 15.04.2025 з додатком до нього; завдання № 1 до цього договору від 15.04.2025; розписки адвоката Подорожняка В.В. від 22.07.2025 про отримання від ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 50000,00 грн у якості гонорару за договором про надання правової допомоги № 10/2025 від 15.04.2025.

Сторона відповідача, як вбачається із клопотання від 03.08.2025 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, заперечує проти стягнення вищевказаних судових витрат в сумі 50000,00 грн з відповідача на користь позивачки, оскільки вважає їх неспівмірними із складністю справи.

Суд, проаналізувавши надані докази, доходить висновків про таке.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі ''Схід/Захід Альянс Лімітед'' проти України'' (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року ''Лавентс проти Латвії'' зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України ''Про адвокатуру та адвокатську діяльність'' визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України ''Про адвокатуру і адвокатську діяльність'', адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За приписами ч. 3 ст. 27 ЗУ ''Про адвокатуру і адвокатську діяльність'', до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.

Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі ст. 30 ЗУ ''Про адвокатуру і адвокатську діяльність'', гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України ''Про адвокатуру і адвокатську діяльність''.

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Витрати позивачки на правову допомогу в сумі 50000,00 грн оголошені її представником у позовній заяві, під час судового розгляду справи, у судових дебатах та у заяві про ухвалення додаткового рішення. Факт понесення останньою таких витрат підтверджується належними та допустимими вищенаведеними доказами, наданими стороною позивачки, які не спростовані відповідачем.

Сторона відповідача звернулася до суду із клопотанням про зменшення заявленого розміру цих судових витрат - 50000,00 грн, аргументуючи його тим, що він є завищеним, неспівмірним із складністю справи, відповідно не потребує значного часу та зусиль адвоката, гонорар якого має бути оцінений у вказану суму.

Суд, з урахуванням вищевказаного клопотання сторони відповідача, беручи до уваги те, що позов задоволено частково, зокрема, в частині стягнення моральної шкоди, з урахуванням розміру вказаних судових витрат, характеру та та обсягу дій, вчинених представником позивачки у справі, кількості судових засідань, об`єму доказової бази, зібраної по справі стороною позивачки, невідворотності та необхідності судових витрат на професійну правничу допомогу, доходить висновку, що понесені, документально підтверджені і заявлені до стягнення судові витрати в сумі 50000,00 грн підлягають стягненню із відповідача на її користь частково, а саме у розмірі 30000 грн.

Такий їх розмір суд вважає обгрунтованим та достатнім з урахуванням вищевикладених досліджених судом обставин та матеріалів справи.

Отже, суд доходить висновку, що заява представника позивачки адвоката Подорожняка В.В. про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

заяву представника позивачки Подорожняка Віталія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення по справі № 548/948/25 за позовом ОСОБА_3 , представник позивачки ОСОБА_2 , до приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд", про визнання частково недійсним умов договору, розірвання договору купівлі-продажу майнових прав і стягнення грошових коштів, задовольнити частково.

Стягнути із приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на користь ОСОБА_3 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп понесених нею і документально підтверджених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подання відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового додаткового рішення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник позивачки: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 10 від 09.07.2019.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство ''Холдингова компанія ''КИЇВМІСЬКБУД'', , адреса: 01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича - Павленка, 4/6.

Головуючий