Справа № 702/177/25
Провадження № 2/702/205/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі

головуючої судді Барської Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Возної В.В.,

представника позивача адвоката Підчасюка В.Ю.,

позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору, Монастирищенський відділ державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Монастирищенський відділ державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про скасування арешту на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Підчасюк В.Ю., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Монастирищенський відділ державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області, про скасування арешту на нерухоме майно.

Заявлена вимога мотивована тим, що за умовами договору купівлі-продажу від 05.08.2010, який посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за №2132, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 продали, а ОСОБА_1 купила житловий будинок під номером АДРЕСА_1 .

Право власності на придбане за договором купівлі продажу житло позивач зареєструвала у визначеному нормами діючого законодавства порядку, що підтверджує витяг про реєстрацію права власності 27593449.

Однак, за твердженням позивача, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містить відомості про реєстрацію 23.11.2011 за №10866122 обтяження придбаного нею нерухомого майна у вигляді арешту та оголошеної заборони на його відчуження, який накладений згідно з постановою державного виконавця відділу ДВС Монастирищенського РУЮ АА №963571 від 23.02.2011 щодо власника ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ; обтяжувач - відділ державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції.

ОСОБА_1 настоює на тому, що станом на час прийняття рішення про арешт майна боржника, ОСОБА_2 власником житлового будинку АДРЕСА_1 остання не була, а тому державний виконавець діяв у протиправний спосіб і арештував майно, яке не належало боржнику ОСОБА_2 .

З урахуванням того, що відповідно до повідомлення Монастирищенського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області № Б-01-25/26.11-42 від 24.02.2025 станом на 24.02.2025 щодо ОСОБА_1 у відділі відкритих виконавчих проваджень не перебуває, позивач просить суд скасувати обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 10866122, зареєстрований 23.02.2011 10:52:18 за №10866122 реєстратором Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України, 18000, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Університетська, 33/1, к.307, (0472)54-41-15, 54-40-70, 54-41-32; підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА №963571, 23.02.2011, відділ ДВС Монастирищенського РУЮ; об`єкт обтяження домоволодіння, адреса АДРЕСА_1 ; власник ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ; обтяжувач відділ державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції, код 34323995, 19100, Черкаська обл., м.Монастирище, вул. Леніна, 117, тел. (04746) 2-59-03 (а.с.2-3).

Ухвалою судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 07.03.2025 позовна заява прийнята до розгляду і відкрите загальне позовне провадження у справі.

На стадії підготовчого провадження представник позивача заяв і клопотань не подавав, стверджував, що позовна вимога висунена належному відповідачу.

Постановленою 05.05.2025 ухвалою суд закрив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась. Про дату, час та місце його проведення повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити; стверджував, що існуючий арешт житлового будинку та заборона на його відчуження порушує право ОСОБА_1 розпорядитись належним їй майном і перешкоджає укладенню договору дарування зі своєю донькою - відповідачем ОСОБА_2 .

На запитання суду пояснив, що арешт на житловий будинок накладався в межах виконання судового рішення про стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь її колишнього чоловіка ОСОБА_5 грошових коштів. Оскільки стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_5 помер, то, на переконання представника позивача, відповідачем у цій справі має бути боржник ОСОБА_2 .

Водночас, представник позивача зазначив, що відповідач ОСОБА_2 належні позивачу ОСОБА_1 права не заперечує і за собою їх не утримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась; про місце, дату і час його проведення повідомлена у встановленому законом порядку; 25.04.2025 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність з мотивів зайнятості та фактичним проживанням у Київській області. Позов визнає повністю і не заперечує проти його задоволення, оскільки на момент накладення арешту на об`єкт нерухомості, що є предметом розгляду, вона не була власником даного житлового будинку, а лише в ньому проживала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Монастирищенський відділ державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)не з`явився. Про місце, дату і час проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання пояснень на позов не скористався.

За клопотанням представника позивача суд приєднав до справи відомості Монастирищенського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області від 20.06.2025 про виконавчі провадження, які перебували на виконанні відділу і в межах яких накладався арешт на майно боржника ОСОБА_2 .

За ініціативи суду до справи приєднані ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області у цивільній справі №2-458/09 і 2-70/10 та рішення у цивільній справі №2-21/10.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, вирішив таке.

Дослідженням договору купівлі-продажу будинку від 05.08.2010 суд встановив, що згідно з посвідченим приватним нотаріусом Горбуновою М.І. договором купівлі продажу будинку від 05 серпня 2010 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передали у власність, а покупець ОСОБА_1 прийняла у власність житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами під номером АДРЕСА_1 (а.с.6).

Цей продаж за домовленістю сторін вчинений за суму 40000,00 гривень, яку покупець сплатила продавцям повністю до підписання цього договору (п.4).

Інвентаризаційна оцінка відчужуваного житлового будинку становить 92212,00 гривень (п.6).

За твердженням продавців, до моменту укладення цього договору, будинок нікому не іншому не проданий, не подарований, не відчужений іншим способом, на заставлений, в спорі та під забороною (арештом), податковій заставі не перебуває, прав щодо нього у третіх осіб немає, внаслідок продажу будинку не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб (п.7).

Посвідчуючи правочин, приватний нотаріус повідомила покупця про необхідність реєстрації права власності на придбаний житловий будинок в Монастирищенському виробничому відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с.6 на звороті).

Набуте за правочином право власності позивач ОСОБА_1 11.10.2010 зареєструвала у Монастирищенському відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», що підтверджує копія витягу про державну реєстрацію прав (а.с.7).

Копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, що сформована 13.02.2025 ОСОБА_6 , підтверджує факт реєстрації 11.10.2010 права власності ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_1 , а також факт реєстрації 23.02.2011 Черкаською філією підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України арешту цього нерухомого майна згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №963571 від 23.02.2011.

Запис про реєстрацію арешту містить відомості про те, що власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 , а обтяжувач відділ ДВС Монастирищенського районного управління юстиції (а.с.8).

Згідно з повідомлення Монастирищенського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області від 24.02.2025 за вих. №5-01-25/26 11-42 виконавчих документів щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на примусове виконання до відділу не надходило та відкритих виконавчих проваджень станом на 24.02.2025 не перебуває (а.с.9).

Поряд з цим, досліджена судом датована 24.02.2025 та сформована державним виконавцем Ситник Валерією Володимирівною Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підтверджує, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно містяться відомості про зареєстроване 11.10.2010 згідно з договором купівлі продажу 2132 від 05.08.2010 право власності ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_1 .

Однак в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна цієї інформації відомості про арешт будинку відсутні (а.с.10).

Монастирищенський відділ ДВС в Уманському районі Черкаської області датованим 24.06.2025 за вих. №14658/26.11-42 повідомленням інформував представника позивача про те, що згідно перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні в Монастирищенському районному відділі ДВС ГТУЮ у Черкаській області перебувало 4 виконавчих провадження:

- №15608437 за виконавчим листом № 2-458, виданим Монастирищенським районним судом від 28.10.2009 про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2 ; 10.11.2009 виконавче провадження закінчене і виконавчий лист повернутий без виконання відповідно до заяви стягувача від 09.11.2009;

- №17510376 за виконавчим листом №2-458, виданим Монастирищенським районним судом від 28.10.2009 про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2 ; 22.02.2010 виконавче провадження закінчене на підставі п.8 ч.1 ст.49 з мотивів фактичного повного виконання рішення; арешт на майно накладений, згідно з актами АА №835747, АА №835901 від 19.02.2010, крім трьох найменувань, а саме дивана «Прем`єра», полуторного ліжка та електродуховки, у зв`язку з їх відсутністю, згідно акту державного виконавця від 19.02.2010;

- №23157662 за виконавчим листом №2-21, виданим Монастирищенським районним судом від 05.03.2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 25000,00 гривень; прийнятою 17.03.2011 постановою виконавчий документ повернутий стягувачу з мотивів відсутності у боржника майна (п.2 ч.1 ст.47);

- №31190405 за виконавчим листом №2-21, виданим Монастирищенським районним судом від 29.11.2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 25000,00 гривень та судових витрат в сумі 370,00 гривень, а всього 25370 гривень боргу; прийнятою 17.08.2012 постановою виконавче провадження закінчене з мотивів смерті стягувача (п.3 ч.1 ст.49), що підтверджує довідка ДРАЦС РС Монастирищенського РУЮ за вих. №380/08-02-0214 від 10.08.2012 про смерть 01.08.2012 стягувача ОСОБА_5 .

Станом на 20.06.2025 відкритих виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , немає (а.с.52-56).

Ухваленим 05.03.2010 рішенням у справі №2-21/10 Монастирищенський районний суд Черкаської області стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 борг за договором позики в сумі 25000,00 гривень та судові витрати в сумі 370,00 гривень; виконання рішення суд відстрочив до 01.09.2010 (а.с.65-75).

Також, вирішуючи спірні правовідносини у справі №2-21/10, суд встановив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з 28.20.1995 по 24.07.2007 перебували в шлюбі і від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.65).

Рішення суду переглянуте в апеляційному порядку та залишене без змін (а.с. 76-78), тому є обов`язковим до виконання.

В межах провадження у справі №2-458/09 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя Монастирищенський районний суд Черкаської області за заявою ОСОБА_5 28.10.2009 наклав арешт на майно та заборонив ОСОБА_2 вчиняти дії по винесенню та відчуженню майна : телевізора, холодильника, дивана, пральної машини, газової плити, тюнера, кухонного куточка, стола письмового, дивана, супутникової антени, газового побутового котла, двох полуторних ліжок та двох тумбочок (а.с.57-58).

З мотивів визнання мирової угоди Монастирищенський районний суд Черкаської області зазначені заходи забезпечення позову скасував, провадження у справі закрив (а.с.59).

Ухвала суду скасована судом апеляційної інстанції, а справа передана для продовження розгляду до Монастирищенського районного суду Черкаської області.

18.03.2010 за заявою позивача справа про поділ майна подружжя залишена без розгляду (а.с.61).

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (постанови від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16, від 07 квітня 2021 року у справі № 174/474/17).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)).

Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц, від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21).

Вирішуючи юридичний спір, суд встановив, що арешт на спірний житловий будинок накладений у межах виконавчого провадження щодо виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь покійного нині ОСОБА_5 боргу за договором позики.

Рішення суду вступило в законну силу 13.09.2010 і, як ухвалений іменем України акт, є обов`язковим до виконання (ст. 129-1 Конституції України).

В період після ухвалення судом рішення про стягнення боргу з договором позики до вступу його в законну силу, 05.08.2010 відповідач ОСОБА_2 відчужила належну їй на праві власності частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 своїй матері - позивачу у справі ОСОБА_1 .

Укладаючи договір купівлі продажу, продавець ОСОБА_2 стверджувала, що внаслідок продажу будинку не будуть порушені права та законні інтереси інших осіб. Однак, на момент укладення правочину вже існувало рішення суду про стягнення з неї боргу і існувало право ОСОБА_5 на стягнення з ОСОБА_2 25000,00 гривень боргу.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За вимогами ЦК України склад спадщини має певні особливості: у порядку спадкування переходять лише ті права та обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; права та обов`язки спадкодавця переходять до правонаступників як єдине ціле з урахуванням усіх забезпечувань та обтяжень.

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті і немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не установлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, якщо вони нерозривно пов`язані з його особою й у зв`язку з цим не можуть бути виконані іншою особою.

Частиною другою ст.608 ЦК передбачено, що зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

Частинами першою та другою статті 1230 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях, або право на відшкодування збитків, що належало спадкодавцеві відповідно до закону, а також право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв`язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов`язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що право спадкодавця ОСОБА_5 на стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в розмірі 25000,00 гривень не є нерозривно пов`язаним з його особою, а тому з його смертю не припинилось та підлягає спадкуванню.

Отже, належними відповідачами у справі за заявленими ОСОБА_1 вимогами є спадкоємці ОСОБА_5 , оскільки саме у них є право на отримання у відповідача ОСОБА_2 стягнених на користь спадкодавця ОСОБА_5 25000,00 гривень позики.

Таким спадкоємцем, зокрема, є донька стягувача ОСОБА_5 . ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, будучи неповнолітньою на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 , є такою, що прийняла спадщину.

Оскільки предметом спору є вимога власника про звільнення належного їй майна з-під арешту, накладеного державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_5 , при цьому позов пред`явлено лише до боржника ОСОБА_2 , яка, зважаючи на відчуження належної їй частки житлового будинку під час перегляду рішення суду у спірних правовідносинах з ОСОБА_5 щодо стягнення боргу за договором позики, була заінтересованою у тому, щоб уникнути повернення боргу, підстави для задоволення позову відсутні у зв`язку з їх пред`явленням до неналежних відповідачів.

Суд звертає увагу на те, що вирішити питання про скасування арешту, накладеного у межах виконавчого провадження, без залучення до участі у справі в якості відповідачів усіх осіб, на користь яких такий арешт накладався, є неможливим.

Згідно з частиною третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

З огляду на викладене, суд вважає, що в задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог необхідно відмовити в зв`язку з неналежністю суб`єктного складу сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у випадку залишення позовної заяви без задоволення покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Монастирищенський відділ державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування арешту на нерухоме майно залишити без задоволення.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Монастирищенський відділ Державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), вул. Соборна, 117, місто Монастирище, Уманський район Черкаська область, .

Судове рішення ухвалене 28.07.2025.

Суддя Тетяна БАРСЬКА