Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/739/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04.08.2025 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Панасюка І.В.,
з участю секретаря судового засідання Стародуба В.В.,
представника позивача адвоката Тимощука Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ПІВДЕНЬ" про припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ "ТАС АГРО ПІВДЕНЬ" про припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку.
Право власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 зареєстровано 09.09.2021 p.
Іншим співвласником 1/2 частки земельної ділянки являється ОСОБА_2 .
Також на 1/2 частку земельної ділянки зареєстровано інше речове право -право оренди за ТОВ "ТАС АГРО ПІВДЕНЬ" (орендар) та ОСОБА_2 (орендодавцем).
Між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують неузгодженості з приводу користування спільним майном, позивач не може самостійно розпорядитись своєю власністю, оскільки його частку нерухомості в натурі не виділено і відповідач не бажає добровільно розподілити ці частки шляхом укладання відповідного договору у нотаріуса.
Позивач звернувся до ФОП ОСОБА_3 щодо можливості виготовлення документації про поділ земельної ділянки.
У відповідь отримано листа від 24.03.2025 р. з посиланням на п.6 ст.79-1 Земельного кодексу України та проханням надати нотаріально посвідченої згоди на поділ Земельної ділянки.
04.04.2025 р. позивачем надіслано відповідачу листа з проханням надати нотаріально посвідчену згоду на розподіл земельної ділянки. Відповіді на зазначений лист - не отримано, що підтверджує мовчазну пасивну поведінку отримувача щодо ненадання згоди.
Окрім того, 23.01.2025 р. ОСОБА_1 підписав, а 30.01.2025 р. фактично відправлено адресований ТОВ "ТАС АГРО ПІВДЕНЬ" лист з проханням надати нотаріально посвідчену згоду на поділ земельної ділянки. Відповіді на зазначений лист - не отримано, що підтверджує мовчазну пасивну поведінку отримувача щодо ненадання згоди.
Таким чином, за відсутності нотаріально посвідченої згоди співвласника та землекористувача на вчинення дій щодо поділу шляхом виділу в натурі частки із земельної ділянки, позивач на момент звернення з позовом до суду в позасудовому порядку позбавлений можливості реалізувати своє законне право на виділ в натурі належної йому частки земельної ділянки.
Можливість в рівних частинах розділити земельну ділянку підтверджується розробленими сертифікованим інженером-землевпорядником - ФОП ОСОБА_3 схемами розподілу земельної ділянки, які виготовлені в 2-х різних варіантах. Позивача задовольняє схема №1 згідно якої сформовано позовні вимоги.
Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача в судовому засіданні, уточнив позовні вимоги, не змінюючи предмета та підстав позову, просив суд визнати за позивачем право власності на земельну ділянку №1, а за відповідачем на земельну ділянку №2, що відповідає схемі розподілу №2, складеною сертифікованим інженером землевпорядником Лялюцькою Ілоною. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, судову повістку не отримував, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав.
Представник третьої особи ТОВ "ТАС АГРО ПІВДЕНЬ" в підготовче судове засідання не з`явився. Надіслав до суду клопотання провести розгляд справи у його відсутності.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.
Право власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 зареєстровано 09.09.2021 p., що підтверджується витягом від 09.09.2021 р. №274135652 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 18).
Іншим співвласником 1/2 частки земельної ділянки являється ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.05.2025 р. № 427965653 (а.с. 19-20).
Також на 1/2 частку земельної ділянки зареєстровано інше речове право -право оренди за ТОВ "ТАС АГРО ПІВДЕНЬ" (орендар) та ОСОБА_2 (орендодавцем), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.05.2025 р. № 427965653 (а.с. 19-20).
Позивач звернувся до ФОП ОСОБА_3 щодо можливості виготовлення документації про поділ земельної ділянки. У відповідь отримано листа від 24.03.2025 р. з посиланням на п.6 ст.79-1 Земельного кодексу України та проханням надати нотаріально посвідченої згоди на поділ Земельної ділянки (а.с. 30).
04.04.2025 р. позивачем надіслано відповідачу листа з проханням надати нотаріально посвідчену згоду на розподіл земельної ділянки (а.с. 21-24). Відповіді на зазначений лист - не отримано.
23.01.2025 р. ОСОБА_1 підписав, а 30.01.2025 р. фактично відправлено адресований ТОВ "ТАС АГРО ПІВДЕНЬ" лист з проханням надати нотаріально посвідчену згоду на поділ земельної ділянки (а.с. 25-29). Відповіді на зазначений лист - не отримано.
Можливість в рівних частинах розділити земельну ділянку підтверджується розробленими сертифікованим інженером-землевпорядником - ФОП ОСОБА_3 схемами розподілу земельної ділянки, які виготовлені в 2-х різних варіантах (а.с. 31-32). Позивача, враховуючи уточнені позовні вимоги, задовольняє схема №2 згідно якої сформовано позовні вимоги та які підтримав представник позивача в судовому засіданні.
Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються главою 26 ЦК України-Право спільної власності.
Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч.1 ст.367 ЦК, за домовленістю між ними.
Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч 1 ст.364 ЦК.
Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та відповідач і є суб`єктами спільної часткової власності.
Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.
Положеннями статті 364 цього ж Кодексу встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Спорідненість правовідносин поділу та виділу ґрунтується на тому, що можливість поділу, як і виділу, залежить від того, чи є річ за своїми характеристикам подільною або не подільною.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.
За умовами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного Кодексу України передбачено земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Відповідно до ч. 1 ст. 88 Земельного Кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.
Також суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 квітня 2025 року у справі № 357/3145/20 щодо застосування приписів статей 364 і 367 ЦК України у схожих правовідносинах: За результатами розгляду справи Велика Палата ВС зазначила, що поділ спільного майна (ст. 367 ЦК України) відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні (ст. 364 ЦК України) тим, що в разі поділу майна кожному співвласнику виділяється майно в натурі і право спільної власності припиняється. Натомість у разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється лише для того учасника, якому ця частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається. За наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні надалі не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір відокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися в результаті його поділу й належать позивачеві та відповідачеві. За наявності трьох і більше співвласників майна при визначенні в судовому порядку частки в натурі одного з них (виділ частки) розмір часток інших співвласників (відповідачів) не визначається. Суд, застосовуючи приписи ст. 364 ЦК України, має виділити та зазначити у своєму рішенні індивідуально визначене майно позивача й залишити решту майна у спільній власності інших відповідачів.
За таких підстав позов підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Керуючись: ст.ст. 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ПІВДЕНЬ" про припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3633,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ігор ПАНАСЮК

Дата документа 04.08.2025