Справа № 308/4507/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2025 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Бегені В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш - Добробут» від імені та в інтересах якого діє представник, адвокат Козар Михайло Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 23.07.2025 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.07.2025 року.
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Наш - Добробут», звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку.
Позов мотивовано тим, що Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437, прийнятого за наслідками проведеного конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, ТОВ «Наш-Добробут» було визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, зокрема у багатоквартирних будинках, визначених у Додатку 1 до цього рішення, у тому числі у багатоквартирному будинку, в якому розміщений об`єкт нерухомого майна відповідача.
Відповідно до п. 2 вказаного рішення виконкому Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437 на Департамент міського господарства Ужгородської міської ради було покладено укласти з призначеними управителями договори про ) надання послуг із управління багатоквартирними будинками строком на 1 рік на умовах, визначених конкурсною комісією.
28 грудня 2016 року між ТОВ «Наш-Добробут» (надалі Управитель) та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою ( з подальшими змінами та доповненнями)
31 грудня 2018 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТОВ «Наш-Добробут.» укладено додаткову угоду про внесення змін до договору про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією, та об`єктами благоустрою і від 28.12.2016 р. Цією додатковою угодою сторони вирішили викласти цей договір у новій редакції.
Договір має додатки, що є невід`ємною його частиною : Додаток її «Тариф, структура, періодичності та строки виконання», Додаток 2 «Загальні відомості про будинок», Додаток 3 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території».
Згідно зобов`язується пунктів 1-3 надавати вищезазначеного договору Управитель співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі послуга з управління), що розташований за адресою : АДРЕСА_1 (далі будинок), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідна в вимогами законодавства та умовами цього договору. Управитель надає послуги відповідно до тарифу, структури, періодичності та строків виконання, які зазначаються у додатку 2 до договору і є його невід`ємною частиною. Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.
Вартість послуг згідно додатків 1 до договору від 28.12.2016 року становить: з 01.01.2017 року 1,538 грн.; з 01.01.2018 року 2,2641 грн. з 01.01.2019 року 3,52 грн., з 01.01.2020 року 3,55 грн., з 01.01.2021 року 3,96 грн., з 01.01.2022 року 4,39 грн., з 01.01.2023 року 4,39 грн., 01.01.2024 року 4,39 грн. за 1 кв.м. загальної площі майна
Відповідно до п.29 та ЗО Правил з надання послуг, плата за послугу з управління вноситься щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо інший порядок та строки не визначені договором управління. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесешся авансових платежів. Співвласник не звільняється від обов`язку оплати послуги з управління у разі тимчасової відсутності його та/або членів сім`ї.
Відповідно до п.10 договору, плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.
Як зазначено у позивач виконує свої зобов`язання з утримання будинку належним чином. Відповідач до позивача (управителя) для проведення перевірки якості надання послуг не звертався, акт - претензія не складався та до позивача не надходив.
Відповідач свої зобов`язання зі сплати наданих послуг виконував частково, що свідчить про визнання ним свого зобов`язання, але не в повному обсязі, через що за ним утворилася заборгованість за період з 01.01.2018 року по 31.05.2024 року включно, сума якої згідно розрахунку становить 27 313,27 гривень.
Сума на яку заборгованість збільшується внаслідок інфляції станом на лютий 2025 року становить 15 522,89 грн. Відповідний розрахунок додається. Сума на яку заборгованість збільшується з урахуванням 3% річних від простроченої суми станом на 28 лютого 2025 року становить 4236,18 гривень. Відповідний розрахунок додається.
Згідно прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд:
«Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, за період з 01.01.2017р. по 31.05.2024р. у розмірі 27 313,27 гривень, інфляційні втрати в розмірі 15 522,89 гривень, 3% річних в розмірі 4 236,18 гривень, а всього стягнути 47 072,34 (сорок сім тисяч сімдесят дві) гривні 34 копійки, та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 4000 грн.».
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2025 року вказану позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.08.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі.
Позивач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Разом із тим, через канцелярію суду ним подано заяву про розгляд справи за його відсутності.
Слід зазначити, що жодних клопотань, заяв та відзиву від відповідача по справі до суду не надходило.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, на підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку:
За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 2 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно матеріалів справи, Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437, прийнятого за наслідками проведеного конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, ТОВ «Наш-Добробут» було визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, зокрема у багатоквартирних будинках, визначених у Додатку 1 до цього рішення, у тому числі у багатоквартирному будинку, в якому розміщений об`єкт нерухомого майна відповідача.
Відповідно до п. 2 вказаного рішення виконкому Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437 на Департамент міського господарства Ужгородської міської ради було покладено укласти з призначеними управителями договори про ) надання послуг із управління багатоквартирними будинками строком на 1 рік на умовах, визначених конкурсною комісією.
28 грудня 2016 року між ТОВ «Наш-Добробут» (надалі Управитель) та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою ( з подальшими змінами та доповненнями).
У п. 1 вказаного договору Управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях за адресою: АДРЕСА_1 (далі - об?єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі - мешканці об?єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі - послуги).
Як вбачається із Додатку 1 до вказаного договору, встановлено тариф за надання послуг у розмірі 1,5380 грн. за 1 кв.м. загальної площі.
28.12.2017 укладено Додатковий договір №1 до Договору від 28 грудня 2016 року.
31.12.2018 між сторонами укладено Додаткову угоду про внесення змін до договору про надання послуг з управління будинком
Як вбачається із Додатку 1 до вказаного договору, встановлено тариф за надання послуг у розмірі 3,52 грн. за 1 кв.м. загальної площі
30 жовтня 2019 р між сторонами укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до договору про надання послуг з управління будинком від 31.12.2018
01 грудня 2021 р між сторонами укладено Додаткову угоду №2 про внесення змін до договору про надання послуг з управління будинком від 31.12.2018
31 грудня 2021 року укладено Додаткову угоду про внесення змін до договору від 28.12.2016.
Як вбачається із Додатку 1 до вказаного договору, встановлено тариф за надання послуг у розмірі 4,39 грн. за 1 кв.м. загальної площі. Також, згідно позовної заяви, з 01.01.2022 року 4,39 грн., з 01.01.2023 року 4,39 грн., 01.01.2024 року 4,39 грн. за 1 кв.м. загальної площі майна.
Як вбачається із наявної в матеріалах справи відповіді Архітектурно-планового бюро №123/25 від 20.02.2025 на запит адвоката Козар М., що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи яка знаходиться на зберіганні в КП «Архітектурно-планувальне бюро» Ужгородської міської ради, на об`єкт нерухомого майна, за адресою АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012р. право власності було зареєстроване за: ОСОБА_1 у приватній власності на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2010р. посвідченого приватним нотаріусом Капітула Г.Д. за №662.
Також згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27370720 від 20.09.2010 власником квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2010р. посвідченого приватним нотаріусом Капітула Г.Д. за №662.
Згідно наявної в матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2010р. посвідченого приватним нотаріусом Капітула Г.Д. за №662.
Згідно позовної заяви, особовий рахунок № НОМЕР_2 щодо нарахування та обліку платежів за послугу по даній квартирі оформлено на ім`я ОСОБА_1 .
Інформація щодо Управителя та ціни послуг з управління розміщувалися у друкованому виданні газети «УЖГОРОД» Ужгородської міської ради, у вигляді оголошень на кожному під`їзді обслуговуваного будинку та надавалися співвласникам. Отже, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 є укладеним та потребує його виконання.
Позивач ТОВ «Наш-Добробут» стверджує, що позивач виконує свої зобов`язання з утримання будинку належним чином. Відповідач до позивача (управителя) для проведення перевірки якості надання послуг не звертався, акт - претензія не складався та до позивача не надходив.
Натомість відповідач свої зобов`язання зі сплати наданих послуг виконував частково, що свідчить про визнання ним свого зобов`язання, але не в повному обсязі, через що за ним утворилася заборгованість за період з 01.01.2018 року по 31.05.2024року включно, сума якої згідно розрахунку становить 27 313,27 гривень.
Судом встановлено, що у спірний період часу надавались позивачем послуги з управління багатоквартирним будинком. Вказане відповідачем не спростовано, відзиву на позовну заяву до суду не подано.
Докази звернення відповідача з претензіями, скаргами щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг, зміни їхніх споживчих властивостей, надання неналежної якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт тощо, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим відповідно до ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в матеріалах справи відсутні.
За приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
У відповідності ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що слід стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, за період з 01.01.2017р. по 31.05.2024р. у розмірі 27 313,27 гривень.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд виходить з наступного.
За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також суд враховує, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення, зокрема, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.
Згідно п. 2 даної постанови ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 р. № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено в наступній редакції: «Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:
нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285)».
Таким чином в період з 24.02.2022 року по 29.12.2023 року з відповідача заборонялося нарахування 3% річних та інфляційних втрат на заборгованість за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків інфляційних втрат та 3% річних, за вказаний період заборгованість не нараховувалася.
З наданих розрахунків розміру заборгованості вбачається, що на основну заборгованість за період з січня 2017 р. по лютий 2025 р. відповідачу нараховані інфляційні втрати в розмірі 15 522,89 гривень. та 3 % річних в розмірі 1356,61 грн.
З огляду на викладене суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, за період з 01.01.2017р. по 31.05.2024 р. у розмірі 27 313,27 гривень, інфляційні втрати в розмірі 15 522,89 гривень, 3% річних в розмірі 4 236,18 гривень, а всього стягнути 47 072,34 (сорок сім тисяч сімдесят дві) гривні 34 копійки, та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «Наш Добробут» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 гривень, оскільки судовий збір був сплачений у мінімальному розмірі.
Щодо стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правову допомогу, суд приходить до наступного висновку:
За змістом частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 3028,00 грн. судового збору, сума якого підлягає стягненню на його користь з відповідача.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат.
Суд наголошує на тому, що зазначені витрати, понесені позивачем мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд при вирішенні питання стягнення витрат на правничу допомогу бере до уваги правові висновку викладені у постанові від 07.09.2023 року у справі за № 202/8301/21 в якій Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду зазначає, що обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо). Вищезазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду (справи №821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18, № 199/3939/18-ц, № 466/9758/16-ц) та в постанові Великої Палати Верховного Суду (справа № 826/1216/16).
Згідно матеріалів справи вбачається, 11.09.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» (Клієнтом) та адвокатським бюро «Адвокатська контора Козаря» було укладено договір про надання правової допомоги предметом якого (п 1.1) є зокрема із складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову тощо та інших документів, не обхідних для виконання даного Договору), представництва та захисту інтересів КЛІЄНТА у судах всіх інстанцій під час здійснення, цивільного, судочинства тощо
Позивачем сплачено АДВОКАТСЬКОМУ БЮРО гонорар в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією.
Також між АБ «Адвокатська контора Козаря» та товариством з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» складено Акт № 5 про надання АДВОКАТСЬКИМ БЮРО правової допомоги КЛІЄНТУ, який підписано сторонами.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату.
Суд наголошує на тому, що зазначені витрати, понесені позивачем мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, судом встановлено, що представником позивача не надано до суду розрахунок наданих послуг з їх детальним описом, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявленої вимоги.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 322, 615, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 12, 76, 223, 258, 259, 260 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш - Добробут» від імені та в інтересах якого діє представник, адвокат Козар Михайло Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку - задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НАШДОБРОБУТ.», код за , адреса: 88000, Україна, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 23/30

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_2 .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош