Справа № 521/6/24
Провадження № 2-п/521/128/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Василенка Олексія Сергійовича про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.05.2024 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) заборгованість в розмірі 211 203 (двісті одинадцять тисяч двісті три) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 2112,03 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.

Не погодившись із заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.05.2024р., представником ОСОБА_1 адвокатом Василенко Олексієм Сергійовичем було подано заяву про його скасування, в якій зазначає, що відповідач ОСОБА_1 дійсно отримав від позивача ОСОБА_2 за договором позики від 01.07.2021 р. грошову суму в розмірі 75469,50 грн., що в еквіваленті на момент отримання позики складало 2790 доларів США, строком до 01.11.2021 р.. Зазначає, що до позову не додано та в рішенні суду не зазначено розрахунку боргу, у тому числі основного боргу, а зазначений в позові його розмір не відповідає дійсності, що робить необґрунтованими позовні вимоги і відповідно рішення суду про їх задоволення. Звертаючись до суду позивач у своєму позові не зазначає, що відповідачем належним чином виконувались зобов?язання за договором позики, зокрема, перших три місяці ОСОБА_1 сплачувались грошові суми, у розмірі, відповідно до графіку погашень, встановленому у п. 3.2. договору позики, зокрема, відповідачем було сплачено позивачу частину боргу за перші три місяці у загальній сумі, еквівалентній на момент сплати 450 доларам США. У зв?язку з чим основний борг визначено в позові та заочному рішенні без урахування суми вже сплачених грошових коштів у рахунок погашення цього боргу.

Вказує, що на момент остаточного розрахунку, ОСОБА_1 був затриманий та заарештований співробітниками поліції у Чернігівській області і тримався під вартою у слідчому ізоляторі. Після вступу вироку у законну силу, ОСОБА_1 був відправлений для відбування покарання до виправної колонії. Факт тримання під вартою ОСОБА_1 з 06.10.2021 р. по 22.04.2025 р. підтверджується довідкою про звільнення серії ДНП № 18765 від 22.04.2025 р..

Отже, відповідачем не виконані зобов?язання по сплаті залишку боргу за договором позики за обставин, які від нього не залежали. У даний час ОСОБА_1 є військовослужбовцем і проходить службу у в/ч НОМЕР_3 .

Також просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про судове рішення представник відповідача отримав лише 04.07.2025р. Дані обставини являються підставою для скасування відповідного заочного рішення.

Позивачем 23.07.2025 р. до суду було надіслано клопотання про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без його участі та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Учасники справи в призначене судове засідання не з`явилися.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

За вимогами правила ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2017 року).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до ч. 3 статті 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 4 ст. 284 ЦПК України).

З огляду на зазначені стороною відповідача обставини щодо пропуску строку, суд вважає за можливе задовольнити заяву, поновивши, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Разом з тим, перевіряючи обґрунтованість вимог заяви в частині скасування заочного рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідач зазначає підставою для перегляду заочного рішення те, що він не був обізнаний про наявність відповідної справи, оскільки був затриманий та заарештований співробітниками поліції у Чернігівській області і тримався під вартою у слідчому ізоляторі. Після вступу вироку у законну силу, ОСОБА_1 був відправлений для відбування покарання до виправної колонії. Факт тримання під вартою ОСОБА_1 з 06.10.2021 р. по 22.04.2025 р. підтверджується довідкою про звільнення серії ДНП № 18765 від 22.04.2025 р.. (а.с.84)

Відповідно до відповіді № 441733 від 08.02.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 50)

Відповідач про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно інформації зазначеної у паспорті та до відомостей, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зазначає, що в судове засідання на 02.04.2025 року, яке було призначене для розгляду справи відповідач не з`являвся, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 55)

Відповідач ОСОБА_1 в наступне судове засідання 02.05.2025 року не з`являвся, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судового виклику за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідача, але поштове відправлення повернулося до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою», в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. (а.с. 63-64)

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, зокрема, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, 02.05.2024р. судом, зважаючи на відсутність заперечень позивача та наявних матеріалів справи, було винесено заочне рішення.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, копія заочного рішення суду від 02.05.2024р. направлялась на адресу відповідача. (а.с. 74а-74б)

Тобто, судом вживались всі необхідні процесуальні заходи для повідомлення особи про судові засідання та про результат розгляду справи, однак відповідачем не були отримані повістки до суду.

Також, жодних доказів в підтвердження поданої заяви про перегляд заочного рішення, тобто доказів, які слугують на користь відповідача та мають істотне значення для правильного вирішення справи, та які не було подано на час розгляду справи по суті, зокрема на спростування висновків суду, заявником не надано.

Так, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

В спірній по справі ситуації суд виходить з того, що відповідачем не дотримано процесуальних вимог цивільного законодавства, які б дозволяли суду дійти висновку про необхідність скасування ухваленого заочного рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, судом вживались всі можливі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та судом у справі було ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог на підставі аналізу доказів, які знаходились в матеріалах справи.

Враховуючи, що відповідачем не доведено поважності причин, з яких він не з`явився в судові засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзиву на позовну заяву, відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 253, 260, 261, 284, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Василенку Олексію Сергійовичу строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 травня 2024 року.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Василенка Олексія Сергійовича про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Мазун