Провадження № 2-з/752/167/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Зінченка Д.В.

розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Ялової Марини Олександрівни про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Ялова М.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить :

-вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 та будь-яким іншим особам, державним реєстраторам, реєстраційним службам, нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення державної реєстрації здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 60 кв.м.., відчужувати у будь-який спосіб та розпоряджатися нерухомим майном, в т.ч., але не виключно, шляхом продажу, дарування, міни, звернення стягнення, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність та вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна.

В обґрунтування заяви, посилається на те, що Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб. За час перебування в шлюбі 2023 року подружжям було придбано у ТОВ "РОЯЛ ХАУЗ ГРУП" майнові права на квартиру за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 60 кв.м. та вартістю 93 тис.доларів США.

Стороною Договірних відносин було вказано відповідача, як покупця, в інтересах родини. Позивач в свою чергу надала "згоду подружжя" згідно вимог ст. 65 СК України та ст. 369 ЦК України. Вартість Договору була сплачена в повному обсязі, однак, речове право на вказану квартиру не було реалізовано та зареєстровано у встановленому чинним законодавством порядку ані за Позивачем, ані за Відповідачем. У зв`язку з тим, що подружнє життя позивача та відповідача не склалось, шлюб було розірвано за спільною заявою у січні 2025 року.

. У позивача є підстави вважати, що зазначені майнові права на об`єкт нерухомості, що є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, без згоди позивача може бути зареєстровано на відповідача як єдиного власника та відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Предметом майбутнього позову буде поділ спільного майна колишнього подружжя, а саме: майнових прав на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 60 кв.м. та вартістю 93 тис. доларів США.

На підставі викладеного просить задовольнити заяву.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2025 року для розгляду зазначеної заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви визначено суддю Машкевич К.В.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Підстави забезпечення позову врегульовано ст.149 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, згідно з п. 1, 1-1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

За даною нормою закону однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позову, заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 та будь-яким іншим особам, державним реєстраторам, реєстраційним службам, нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення державної реєстрації здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 60 кв.м.., відчужувати у будь-який спосіб та розпоряджатися нерухомим майном, в т.ч., але не виключно, шляхом продажу, дарування, міни, звернення стягнення, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність та вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна.

Так звертаючись з заявою про забезпечення позову заявником не надано доказів на підтвердження належності майнових прав на спірну квартиру.

Виходячи з цього, оскільки заявником при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позову не надано договору купівлі - продажу майнових прав, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 149, 150, 152, 153, 261 ЦПК України, Суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 - адвоката Ялової Марини Олександрівни про забезпечення позову до подання позовної заяви -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: К.В. Машкевич