РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 рокуселище ПетровеСправа № 941/866/25
Провадження № 2-о/941/41/25

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Больбот А. Ю.

при секретарі - Больбот Т.В.

з участю: заявниці - ОСОБА_1

представника заявниці - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Петрове Олександрійського району Кіровоградської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , з участю заінтересованої особи приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушка Дениса Ігоровича, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявниці звернувся з вищевказаною заявою до суду, мотивуючи це тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син Заявниці, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16 квітня 2018 року Серія НОМЕР_1 видане Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Після смерті сина ОСОБА_1 , звернулась до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушка Дениса Ігоровича, надавши документи для отримання свідоцтва про право на спадщину, у тому числі щодо спадкування частки квартири АДРЕСА_1 .

Листом-роз`ясненням приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Дениса Ігоровича від 05.06.2025 № 191/01-16 Заявниці повідомлено, що отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з підстав не подання заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини у встановлений законодавством строк.

Заявниця вважала себе такою, що прийняла спадщину, як спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву про відмову від спадщини не подавалася.

А тому виникла необхідність встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем для реалізації права на оформлення спадкового майна.

Заявниця та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали.

Заінтересована особа приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Денис Ігорович в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав суд слухати справу без його участі, щодо заявлених вимог не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син Заявниці, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16 квітня 2018 року Серія НОМЕР_1 видане Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Після смерті сина ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Дениса Ігоровича, надавши документи для отримання свідоцтва про право на спадщину, у тому числі щодо спадкування частки квартири АДРЕСА_1 .

Листом-роз`ясненням приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушка Дениса Ігоровича від 05.06.2025

№ 191/01-16 Заявниці повідомлено, що отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з підстав не подання заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини у встановлений законодавством строк.

На момент смерті, ОСОБА_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 06.06.2025 № 734.

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 06.06.2025

№ 2025/007505840 ОСОБА_1 з 08.10.2001 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому заявниця, згідно довідки Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 06.06.2025 № 734 на момент смерті ОСОБА_3 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 , разом із померлим.

Встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем необхідне заявниці для реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до положень статей 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з частиною першою статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 статті 1269 Цивільного кодексу України).

В той же час, чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Підтвердженням спільного проживання заявниці з померлим ОСОБА_3 є довідка Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 06.06.2025 № 299 де зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поховала сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проживали разом до дня смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

Також факт постійного проживання заявниці та її сина підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Верховний Суд (постанова від 22.08.2018 у справі № 363/214/17-ц) вказав на те, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити.

Керуючись ч.2 ст.315 та ст.ст.263, 264, 265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зі спадкодавцем, сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 04.08.2025.

Суддя А.Ю. Больбот