Дата документу 29.07.2025
Справа № 501/564/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області заяву ОСОБА_1 про порядок виконання рішення суду по цивільній справі за

позовом ОСОБА_2

до

відповідача: ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Чорноморського міського суду від 03.07.2025 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість у розмірі 449 500 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

ОСОБА_1 25.07.2025 звернулась до суду із заявою про порядок виконання рішення суду, згідно якої просить суд встановити наступний порядок виконання рішення шляхом зобов`язання позивача надати інформацію щодо відкритого в установі Банку рахунку на його ім`я для перерахування коштів, отриманих від продажу квартири, тощо.

Зазначає, що відповідач має намір в добровільному порядку, в подальшому здійснити виконання вказаного рішення, що набуде законної сили. Проте, на даний час позбавлена можливості, так як матеріали справи не містять банківських реквізитів позивача, у зв`язку з чим просить змінити спосіб та порядок виконання рішення суду.

Представник позивача 28.07.2025 надав до суду заперечення на заяву, просить суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що відповідачка не є особою, яка має право звертатись до суду з відповідною заявою.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про зміну способу та порядку виконання рішення суду, суд вважає необхідним в задоволенні заяви відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Чорноморського міського суду від 03.07.2025 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість у розмірі 449 500 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Згідно ст.129-1 Конституції України передбачено обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч.ч.1 та 2 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

Згідно ч.3 ст.32 ЗУ "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до вимог частини 1 статті 435 Цивільного процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч.3 ст.435 ЦПК України,підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється вжиття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Зі змісту вказаної норми вбачається, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту, при цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках. Тобто, зміна способу та порядку виконання судового рішення, відповідно до ст.435 ЦПК України,може мати місце виключно в межах ухваленого судового рішення, при цьому суд не може змінити свого рішення.

Згідно ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Із аналізу вказаних норм закону слідує, що питання про зміну способу та порядку виконання судового рішення здійснюється за умови набрання рішенням законної сили в межах діючого виконавчого провадження.

Також, слід звернути уваги на те, що згідно чинного законодавства з заявою про зміну способу виконання та порядку виконання рішення суду, може звернутися первісний позивач (стягувач) чи виконавець (у випадках, встановлених законом), при цьому обов`язково зазначаючи обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, що передбачено ст.435 ЦПК України.

Як видно з матеріалів справи, рішення Чорноморського міського суду від 03.07.2025 наразі не набрало законної сили та виконавче провадження не відкрито, будь яких обставин, що унеможливлюють чи укладнюють виконання судового рішення, не має, тому на думку суду правові підстави для задоволення даної заяви відсутні.

Посилання відповідача на відсутність відомостей про банківські рахунки позивача є не перешкодою для виконання судового рішення. Позивач має право на власний розсуд обирати або примусовий або добровільний спосіб виконання рішення суду.

Крім того, слід звернути увагу, що цивільне процесуальне законодавство не містить норми закону, що зобов`язує позивача при зверненні до суду зазначати його банківські рахунки, а тому відсутність в позові даної інформації жодним чином не порушує прав відповідача, як учасника справи.

Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду по даній цивільній справі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Чорноморського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко