532/255/25
2-о/532/38/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В.,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М.,

учасники справи:

- заявник ОСОБА_1 ,

- представник заявника ОСОБА_2 ,

- заінтересована особа Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, в якій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, що розташована на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району (нині Кобеляцької міської ради Полтавського району) Полтавської області, розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0237421.

За життя ОСОБА_3 заповіти та/або спадкові договори щодо майна не залишала. Власних дітей не мала.

Зазначає, що ОСОБА_3 постійно допомагала матері заявника ОСОБА_4 , так як остання була лише однією близькою та рідною людиною. Чоловік ОСОБА_3 є рідним братом матері заявника, який помер у Львівській області. Мати заявника має 7 дітей, при цьому заявник є четвертою дитиною в сім`ї.

На момент смерті ОСОБА_3 заявник була неповнолітньою та перебувала на її утриманні. Також ОСОБА_3 подарувала заявнику оригінал Сертифікату на земельну ділянку, коли їй виповнилося 14 років.

У листопаді 2024 року заявник ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса щодо оформлення спадкових прав після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , однак їй було відмовлено.

За таких обставин, заявник ОСОБА_1 прохає суд встановити факт перебування її на утриманні ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Прощуради Кобеляцького (Полтавського) району Полтавської області, оскільки встановлення факту перебування на утриманні необхідне заявнику для оформлення належним чином спадкових прав на земельну ділянку.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 лютого 2025 року відкрито провадження по справі.

Заявник, ОСОБА_1 , а також її представник, адвокат Глебська Ю. В. у судове засідання не з`явились, однак остання подала до суду заяву про розгляд справи без участі заявника та її представника. Заявлені вимоги підтримує та прохає задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 та зазначає, що ОСОБА_5 , 1910 року народження, за адресою домоволодіння по АДРЕСА_1 , до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала одиноко, а тому заявником не доведено факт спільного проживання та не підтверджено факт перебування на утриманні у ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши учасників справи та показання свідків, розглянувши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Прощуради Кобеляцького району Полтавської області померла ОСОБА_3 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, зокрема право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Промінь» 4,40 умовно-кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яке належало їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0237421, зареєстрованого 13 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0242 (а.с. 11).

Спадкова справа після померлої ОСОБА_3 в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі відсутня.

Згідно відомостей зі Спадкового реєстру спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні.

Заповіти та/або спадкові договори щодо майна померлої ОСОБА_3 не посвідчувалися.

ОСОБА_6 до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 одиноко (а.с. 9).

За життя ОСОБА_3 та її чоловік дітей не мали.

Заявник повідомляє, що чоловік ОСОБА_3 , який помер у Львівській області, є рідним братом її матері, ОСОБА_7 .

Згідно довідки Озерського старостинського округу від 24.07.2024 року №16.7-34/236, ОСОБА_8 станом на 02.08.1997 року була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

Також судом установлено, що ОСОБА_8 є матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 17). Після реєстрації шлюбу прізвище заявника ОСОБА_10 (а.с. 16).

Наведене в сукупності дозволяє дійти висновку, що заявник ОСОБА_1 не є рідною онукою ОСОБА_11 .

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області від 26.11.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт перебування на утриманні не менше одного року до смерті ОСОБА_11 (а.с. 10).

Згідно записів погосподарської книги № 18 Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області по особовому рахунку № НОМЕР_2 , ОСОБА_12 станом на 02 серпня 1997 року була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 та мала такий склад сім`ї: батько ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , брат ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , брат ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , брат ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , брат ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 54).

Згідно записів погосподарської книги № 19 Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за 01.01.1996-31.12.2000 роки по особовому рахунку № НОМЕР_3 , ОСОБА_11 , 1910 року народження, була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 одиноко (а.с. 55).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_18 і ОСОБА_19 показали суду, що були сусідами зі спадкодавцем ОСОБА_11 , яка допомагала доглядати за всіма дітьми ОСОБА_8 та купувала речі (одяг). Однак серед усіх дітей найбільшу уваги приділяла саме ОСОБА_20 , заявнику по справі. Їхня мати також брала участь у вихованні дітей, однак постійно працювала в колгоспі. Надія була четвертою дитиною в сім`ї. Власних дітей у ОСОБА_11 не було.

Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що він є рідним братом заявника ОСОБА_1 , яку доглядала бабуся. Підтвердив, що бабуся проживала разом з ними в одному домогосподарстві, хоча і були зареєстровані за різними адресами, однак на той час адресних номерів не було. Відтак, до дня своєї смерті бабуся фактично проживала у їхній хаті. При цьому такі твердження спростовуються наданими суду довідками старостинського округу.

Зазначені свідками обставини свідчать про допомогу ОСОБА_3 у вихованні дітей ОСОБА_8 , але не є доказами перебування заявника на утриманні спадкодавця.

Посилання заявника на те, що спадкодавець при досягненні ОСОБА_1 чотирнадцятирічного віку подарувала Сертифікат на право на земельну (частку) пай не є доказом перебування останньої на її утриманні.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить встановити факт її перебування на утриманні ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що встановлення цього факту їй необхідне для оформлення спадщини, а саме права на земельну частку (пай), що залишилось після її смерті.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до спадкових відносин мають застосовуватися положення актів цивільного законодавства, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема Цивільний кодекс Української РСР 1963 року.

Статтею 524 Цивільного Кодексу УРСР встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту.

Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (оголошення громадянина померлим).

У статті 527 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно статті 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Отже відповідно до положень чинного на час смерті ОСОБА_11 Цивільного кодексу УРСР (від 18.07.1963 року) для отримання спадщини має значення факт перебування непрацездатної особи на утриманні померлого протягом не менше одного року до його смерті.

У матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують факт перебування заявника ОСОБА_1 на утриманні у ОСОБА_11 та тривалість такого утримання - не менше одного року до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Твердження заявника про те, що за життя ОСОБА_3 багато часу проводила з нею, допомагала їй, купувала речі, тощо, тобто приділяла їй більшу увагу, аніж іншим братам і сестрам заявника, не є підтвердженням того, що саме заявник, будучи на той час непрацездатною особою (14 років) перебувала на утриманні ОСОБА_11 до дня її смерті, а не просто отримувала допомогу, будучи дитиною.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи, що факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 за життя не підтверджується матеріалами, які містяться у справі, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 5, 10, 12, 13, 81, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Полтавського апеляційного суду.

Суддя