Справа № 478/1701/24 Провадження № 2/478/52/2025
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2025 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Луговської А.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Коваленка П.П.,

представника третьої особи Семенцової С.А.,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду с-ща Казанка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради, треті особи:Південне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці та Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до КНП «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради, треті особи:ПМУ Державної служби з питань праці та ГУ ПФ України в Миколаївській області, де просила суд:

- визнати таким, що пов`язаний з виробництвом, нещасний випадок, який стався із нею 06.08.2024 року о 21 годині в Казанківському некомерційному підприємстві «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради;

- скасувати акт розслідування нещасного випадку, який стався із нею 06.08.2024 року о 21 годині в Казанківському некомерційному підприємстві «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради, затвердженого 28.08.2024 року;

- зобов`язати Казанківське некомерційне підприємство «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради, скласти акт розслідування нещасного випадку, що стався із нею, 06.08.2024 року о 21 годині в Казанківському некомерційному підприємстві «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради за формою Н-1/П.

На виконання ухвали суду від 02.12.2024 року, якою позовну заяву було залишено без руху, позивачкою було подану нову редакцію позовної заяви, згідно якої, остання остаточно просила суд: скасувати акт розслідування нещасного випадку, який стався із нею 06.08.2024 року о 21 год. 00 хв в Казанківському некомерційному підприємстві «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради, затвердженого 28.08.2024 року та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка з 2001 року працювала молодшою медичною сестрою в Казанківському некомерційному підприємстві «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради. 06 серпня 2024 року, під час виконання своїх професійних обов`язків, із нею стався нещасний випадок, а саме, перебуваючи на роботі, виконуючи свої службові обов`язки (прибирання коридорів, кабінету, холлу) біля 21 години вона захотіла пити, зайшла до службової кімнати, яка призначена для відпочинку та зберігання особистих речей медичної сестри та молодшої медичної сестри та у взяла у шафі, де знаходилися її особисті речі та речі іншої медичної сестри пляшку із водою, яку принесла із собою, та зробивши два ковтки, відчула біль у роті, горлі та стравоході. Через погіршення її стану, черговий лікар викликала медичну швидку допомогу та позивачку було доставлено до КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня» Новобузької міської ради, звідки 07.08.2024 року її направили до КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради, де в подальшому встановлено медичнийдіагноз: «Хімічний опік стравоходу та глотки 1 ст.» та госпіталізовано.

28 серпня 2024 року комісія з розслідування нещасних випадків склала акт форми № Н-1/НП, за змістом якого, нещасний випадок, який стався із позивачкою 06.08.2024 року визнаний таким, що не підпадає під дію пункту 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України від 17.04.2019 року № 337. За висновками вказаного акту, нещасний випадок із позивачкою стався під час перебування останньої на робочому місці, але не пов`язаний із виконанням посадових обов`язків та виробництвом. В пункті 8 вказаного акту зазначено, що позивачкою порушено п. 4.2 Розділу IV Посадової Інструкції молодшої медичної сестри приймального відділення, а саме, зазначено, що молодша медична сестра: «несе відповідальність за недотримання правил охорони праці та правил користування дезінфекційними розчинами».

Також, вказаним актом зазначено, що: «Нещасний випадок стався з вини самої молодшої сестри ОСОБА_1 з необережності та порушенні правил поведінки з дезінфекційними та іншими речовинами, які застосовуються для роботи в лікарні».

Позивачка не погоджується із висновками акту перевірки та вказує, що не приносила небезпечної речовини до своєї шафи. При цьому, позивачка не погоджується із тим, що порушила посадові обов`язки, оскільки отримала травму не внаслідок застосування дезінфекційного розчину як визначено в акті, а внаслідок порушення невстановленими комісією особами правил зберігання небезпечних речовин, внаслідок чого така речовина потрапила до її особистої шафи, що призвело до нещасного випадку.

Позивачка вказує на те, що комісія не дотрималась Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою КМ України від 17.04.2019 року № 337, зокрема в частині необхідності визначення виду події, що призвела до нещасного випадку, причини нещасного випадку, відповідності умовам праці та її безпеки вимогам законодавства праці, з`ясування обставин та причин настання нещасного випадку, встановлення осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці тощо.

На думку позивачки, відповідних обставин акт не встановлює та не враховує.

З огляду на наведене, позивачка була вимушена звернутися до Державної служби з питань праці із заявою від 17.09.2024 року, в якій просила призначити повторне розслідування нещасного випадку комісією в іншому складі комісії, проте отримала відмову.

З огляду на це, позивачка була вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10.12.2024 року провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження, якою було витребувано у відповідача матеріали розслідування нещасного випадку, що стався 06.08.2024 року о 21 год 00 хв.

25 грудня 2024 року від представника третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшли письмові пояснення, згідно яких позовні вимоги позивачки заперечувались. Зокрема, третя особа наголошує на тому, що нещасний випадок це подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактору чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків. В ході проведення розслідування позивачкою були надані пояснення, в яких остання пояснила, що переплутала пляшки та помилково випила рідину замість води та безпосередньо несе відповідальність за свої дії.

06 лютого 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача заперечив проти позову посилаючись на не підтвердження факту отримання опіку позивачкою під час виконання нею службових обов`язків. Оскільки не встановлено точного часу коли позивачка отримала травму, то не можна стверджувати, що саме під час виконання службових обов`язків, оскільки немає відомостей коли остання прибула на роботу. При цьому, підприємство не несе відповідальності за працівника в не робочий час. Сама травма позивачки не може вважатись виробничою, оскільки лікарня не пов`язана із ним. Також представник відповідача обґрунтував заперечення проти позову тим, що позивачка отримала травму внаслідок власної необачності.

26 лютого 2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, якою позивачка не погодилась із відзивом відповідача та наголосила на необ`єктивності розслідування нещасного випадку. До відповіді на відзив було надано клопотання про витребування у відповідача копії графіку чергування за серпень 2024 року.

Ухвалою суду від 13.03.2025 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до розгляду. В судове засідання викликано свідків, заявлені позивачкою та представником відповідача.

20 травня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання позивачки, згідно якого у зв`язку із допущеною технічною помилкою, остання просила суд прийняти доповнення позовних вимог.

Згідно поданого клопотання позивачки від 21.05.2025 року на адресу суду, остання просила залишити клопотання про доповнення позовних вимог без розгляду.

Ухвалою суду від 21.05.2025 року клопотання позивачки про доповнення позовних вимог було залишено без розгляду.

В ході судового розгляду сторони підтримали заявлені вимоги та заперечення.

Позивачка просила суд задовольнити позовні вимоги та скасувати акт розслідування нещасного випадку, який стався із нею 06.08.2024 року, посилаючись на його необ`єктивність та необґрунтованість.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність обставин, на які посилається позивачка.

Представник третьої особи - Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці посилалась на те, що позивачка отримала травму внаслідок власної необачності, що було визнано нею, але залишила питання щодо вирішення справи на розсуд суду.

Представник третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в судове засідання не прибула. Згідно поданої заяви просила проводити судове засідання без її участі.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_2 , який обіймає посаду головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради пояснив суду, що про нещасний випадок із ОСОБА_1 він дізнався 07.08.2024 року від лікаря ОСОБА_3 . Після того, як він дізнався про нещасний випадок, він доручив створити комісію та провести розслідування нещасного випадку. За результатами розслідування нещасного випадку було прийнято рішення, що отримана травма ОСОБА_1 не пов`язана із виробництвом. Проте свідок зазначив, що старша медична сестра повинна була контролювати, що перебуває в шафах для особистих речей молодших медичних сестер і у таких шафах не повинні знаходитися пляшки із розчинами та взагалі, переливання розчину у пляшку з під питної води є не допустимим. Свідок пояснив, що за результатами службового розслідування та розслідування нещасного випадку із ОСОБА_1 офіційно не було встановлено який саме розчин знаходився у шафі ОСОБА_1 , ким був туди пронесений, але йому повідомляли, що у пляшці з під води, яку випила позивачка знаходився засіб з дезінфекції.

Допитана судом свідок ОСОБА_4 , яка обіймає посаду інженера з охорони праці Комунального некомерційного підприємства «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради пояснила, що 07 серпня 2024 року їй повідомили про нещасний випадок, що стався із позивачкою. У зв`язку з цим була створена комісія з розслідування обставин нещасного випадку, якою було встановлено, що розчин, який випила позивачка знаходився в її особистій шафі ключ від якого був лише неї. Яким чином небезпечний розчин опинився в шафі позивачки комісією не встановлено. За результатами розслідування причин нещасного випадку було зроблено висновок, що він не пов`язаний із травмою, отриманою на виробництві.

Речовиною, яку випила позивачка був медичний засіб, відповідні засоби маються у старшої медичної сестри.

Допитана судом свідок ОСОБА_3 , яка станом на 06.08.2024 року обіймала посаду лікаря Комунального некомерційного підприємства «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради, пояснила, що 06.08.2024 рок вона перебувала на чергуванні з 16 год. 00 хв. Приблизно о 21 год. 00 хв. ії покликала медична сестра та повідомила, що ОСОБА_1 випила якоїсь рідини та погано себе почуває. Свідок бачила пластикову пляшку з під води, з невідомою прозорою речовиною, з неприємним запахом, яка стояла в шафі для особистих речей ОСОБА_1 . Пляшка була без маркування. Свідок також пояснила, що шафа для особистих речей одна на три зміни, відповідно, в залежності від зміни, даною шафою користуються декілька працівників. Аналіз виявленої речовини не проводився, а ОСОБА_1 в подальшому було доставлено до лікарні за допомогою швидкої медичної допомоги, яку викликала свідок.

Допитана судом свідок ОСОБА_5 , яка обіймає посаду медичної сестри Комунального некомерційного підприємства «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради пояснила суду, що 06.08.2024 року підміняла на роботі іншу медичну сестру. Того дня, вона разом із черговим лікарем ОСОБА_3 та позивачкою працювали у лікарні. Приблизно о 21 год 00 хв вона проходила біля санвузла та почула як кашляла позивачка. Заглянувши у приміщення медичної сестри вона побачила позивачку, якій було зле. Позивачка повідомила, що випадково випила якусь рідину. Пізніше позивачка звернулась до чергового лікаря за допомогою, а ще пізніше черговий лікар викликала швидку медичну допомогу, яка забрала позивачку до лікарні.

Допитана судом свідок ОСОБА_6 , яка обіймає посаду парамедика КНП МОУ Експертної медичної допомоги пояснила. що на початку серпня 2024 року вона приїхала на роботу та почула як позивачці було зле. Оглянувши позивачку, вона викликала чергового лікаря ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, проте сторони не наполягали на їх допиті та вважали можливим розглянути справу без його допиту.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка була прийнята на посаду молодшої медичної сестри поліклінічного відділення Казанківської центральної районної лікарні з 05.10.2001 року, що підтверджується наказом від 01.10.2001 року № 38/22 (а.с. 90, Т 1).

З копії наказу Казанківської центральної районної лікарні Миколаївської області від 22.08.2017 року № 349-к. позивачку було переведено на посаду молодшої сестри приймального відділення з 01.09.2017 року (а.с. 89), Т 1.

03 вересня 2024 року позивачку було звільнено з роботи, що вбачається з копії трудової книжки та копії наказу № 56-к про припинення трудового договору (а.с. 10, 11, 91-92, Т 1).

З огляду на копію Табелю робочого часу, який було надано відповідачем за серпень 2024 року вбачається, що 06 серпня 2024 року позивачці визначено до відпрацювання 16 годин робочого часу (а.с. 249, Т 1).

07 серпня 2024 року о 9 год 40 хв відповідачем було складено повідомлення про нещасний випадок, що стався 06.08.2024 року о 21 год 00 хв із позивачкою (а.с. 71, Т 1).

Згідно з копією наказу відповідача від 07.08.2024 року № 34 було створено комісію по розгляду нещасних випадків, якій доручено провести розслідування нещасного випадку, що стався з позивачкою 06.08.2024 року о 21 год 00 хв (а.с. 73, Т 1).

Згідно протоколу № 1 засідання комісії із розслідування нещасного випадку, що стався 06.08.2024 року о 21 год 00 хв від 09.08.2024 року (а.с. 23, Т 1) обов`язки членів комісії були розподілені.

09 серпня 2024 року термін розслідування нещасного випадку було продовжено у зв`язку з необхідністю отримання висновку щодо діагнозу позивачки, що вбачається з наказу відповідача за № 36 (а.с. 72, Т 1).

Як вбачається з акту огляду місця, де стався нещасний випадок 06.08.2024 року о 21 год 00 хв та ескізу місця, де стався нещасний випадок 06.08.2024 року о 21 год 00 хв (а.с. 80-81), у період з 08 год 30 хв 07.08.2024 року до 11 год 00 хв 07.08.2024 року комісія оглянула місце, де стався нещасний випадок. Нещасний випадок стався в службовій кімнаті приймального відділення лікарні, розміром 2,23 м на 5,54 м. в якій знаходиться три шафи (для кожної зміни), де зберігаються речі медичних сестер та молодших медичних сестер (санітарок-прибиральниць) та вода. На момент розслідування у шафі виявлено дві пляшки з рідиною, де, в одній - мінеральна вода, а в іншій невідома речовина без запаху.

З акту службового розслідування від 08.08.2024 року (а.с. 29-31, Т 1) зазначено, що в результаті службового розслідування з`ясувалось, що під час чергування лікаря ОСОБА_3 о 22 год 00 хв до неї звернулась ОСОБА_1 , яка теж знаходилась на своєму чергуванні, зі скаргами на болі в ротовій порожнині, горлі, утруднене дихання. Показала пляшку з рідиною. При огляді пляшка ємністю 1,5 л, пластикова, на заповнена прозорою рідиною з різким запахом. На вигляд пляшка з мінеральною водою. Зі слів ОСОБА_1 пляшку вона взяла в шафі для зберігання персональних речей.

З отриманих в ході службового розслідування письмових пояснень медичної сестри ОСОБА_5 встановлено, що вона чергувала 06.08.2024 року в приймальному відділенні замість основного працівника з 16 год 00 хв. На зміні була із ОСОБА_1 та із черговим лікарем ОСОБА_3 . Близько 21 год 00 хв вона почула ОСОБА_1 , яка перебувала в санвузлі, кашляла. Були позиви до блювоти. Через 10 хвилин ОСОБА_1 звернулась до чергового лікаря та пояснила, що вона переплутала пляшку з водою з невідомою речовиною та випила ковток.

З отриманих в ході службового розслідування письмових пояснень старшої медичної сестри ОСОБА_8 встановлено, що у кожної зміни своя шафа для персональних речей, яка замикається на замок. Як потрапила ця речовина до шафи ОСОБА_1 вона не знає.

З отриманих в ході службового розслідування письмових пояснень молодшої медичної сестри ОСОБА_1 вбачається, що вона помилково випила рідину замість мінеральної води переплутавши пляшки, не помітивши маркування.

За висновком службового розслідування вбачається, що нещасний випадок стався з вини ОСОБА_1 з необережності та порушення правил поведінки з дизенфікуючими та іншими речовинами, які застосовуються для роботи в лікарні.

Аналогічні письмові пояснення за своїм змістом додаються до акту службового розслідування (а.с. 32,39-45, 82-87, 122-127, Т 1).

У протоколі засідання комісії із розслідування нещасного випадку, що стався 06.08.2024 року о 21 год 00 хв від 09.08.2024 року (а.с. 25-26, Т 1) члени комісії дійшли до одноголосного висновку, що нещасний випадок із позивачкою стався під час перебування потерпілої на робочому місці, але не пов`язаний із виконанням посадових обов`язків. Даний випадок не підпадає під дію пункту 52 Порядку № 337 та його слід вважати таким, що не пов`язаний з виробництвом.

На підставі встановлених обставин, було складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 06.08.2024 року о 21 год 00 хв (а.с. 13-20, 74-79, 128-132, Т 1) згідно якого причини нещасного випадку визнано організаційними. Основна причина невиконання позивачкою посадових обов`язків, передбачених пунктом 4.2 Розділу ІV Посадової Інструкції молодшої медичної сестри приймального відділення, а супутні невиконання посадових обов`язків, визначених пунктом 2.15 Розділу ІІ Посадової інструкції старшої медичної сестри приймального відділення.

Згідно висновку вказаного акту, - нещасний випадок із позивачкою стався під час перебування потерпілої на робочому місці, але не пов`язаний із виконанням посадових обов`язків. Даний випадок не підпадає під дію пункту 52 Порядку № 337 та його слід вважати таким, що не пов`язаний з виробництвом.

Також судом було досліджено копію карти виїзду швидкої медичної допомоги від 07.08.2024 року (а.с. 233, Т 1, а.с. 30, Т2), що підтверджує надання первинної швидкої допомоги позивачці із попереднім діагнозом: «Хімічний опік гортані та стравоходу».

Встановивши наведені обставини, суд керується наступним.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У розглядуваних судом спірних правовідносинах, які виникли між учасниками справи, позивачка наголошує про необ`єктивність висновку комісії з розслідування нещасного випадку, який відображено в акті від 28.08.2024 року. Також позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка вважає, що нещасний випадок стався під час виконання нею службових обов`язків та є таким, що безпосередньо пов`язаний із виробництвом.

Відповідач заперечуючи проти позову вказує на недоведеність тієї обставини, що позивачка взагалі отримала травму перебуваючи на робочому місці, а сама травма позивачки не може вважатись виробничою, оскільки лікарня не пов`язана із виробництвом. При цьому, позивачка отримала травму з власної необережності про що визнавала під час службового розслідування та розслідування нещасного випадку.

В свою чергу, у письмових поясненнях третя особа наголошує на тому, що в ході проведення розслідування позивачка пояснила, що переплутала пляшки та помилково випила рідину замість води та безпосередньо несе відповідальність за свої дії.

Натомість, суд враховує, що пунктом 12 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 (далі Порядок № 337), встановлено, що на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню. Комісія (спеціальна комісія) зобов`язана, зокрема, визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом (п. 33 Порядку 3 337).

Аналізуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21 дійшла висновку, що до виключної компетенції комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасних випадків належать повноваження з визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і такий факт не може бути визнаний таким у судовому порядку. Саме комісія (спеціальна комісія) встановлює факт пов`язаності чи непов`язаності нещасного випадку з виробництвом.

Рішення комісії (спеціальної комісії) та відповідний акт можуть бути оскаржені до суду. У цьому випадку суд має встановити наявність або відсутність порушень при їх складанні, у тому числі й перевірити обґрунтованість визнання комісією нещасного випадку таким, що пов`язаний/не пов`язаний з виробництвом, і відповідно до цього ухвалити рішення.

Отже, суд не уповноважений встановлювати або вважати доведеним факт пов`язаності чи непов`язаності нещасного випадку з виробництвом.

Подібні висновки зроблено Верховним Судом й у постановах від 21.05.2020 року у справі №186/1053/17, від 18.03.2020 року у справі №235/3755/17, від 26.01.2022 року у справі №227/2477/20, від 08.06.2022 року у справі №604/290/19 та від 18.01.2023 року у справі №742/1433/21.

Виходячи з наведеного, суд встановлює наявність або відсутність порушень при складанні акту розслідування нещасного випадку, що стався 06.08.2024 року о 21 год 00 хв.

Згідно із частинами першою та другою статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, крім випадків укладення між працівником та власником або уповноваженим ним органом трудового договору про дистанційну роботу.

У частинах першій та другій статті 13 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 22 вказаного Закону України "Про охорону праці" установлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням із всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене в судовому порядку.

Тобто, обов`язок провести розслідування нещасного випадку та оформити відповідні документи покладено на роботодавця, а в разі його відмови таке питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці.

В пункті п`ятому частини 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове соціальне страхування" законодавець визначив, що нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю працівника або настала його смерть.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове соціальне страхування" факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці".

Згідно зі статтею171 КЗпП України роботодавець повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві врегульована Порядком №337.

Так, пунктом 12 Порядку № 337 визначено, що на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню (далі - комісія). Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи.

Пунктами 14, 15 Порядку передбачено, що Держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування (далі - спеціальна комісія). Спеціальна комісія утворюється протягом одного робочого дня після отримання від роботодавця письмового повідомлення про нещасний випадок або за інформацією, отриманою з інших джерел (органу досудового розслідування, звернень потерпілого або членів його сім`ї чи уповноваженої ними особи, первинних організацій і територіальних об`єднань профспілок).

До складу спеціальної комісії входять:посадова особа Держпраці та/або її територіального органу (голова комісії);представник територіального органу Пенсійного фонду України;представник уповноваженого органу чи наглядової ради підприємства (у разі її утворення) або місцевої держадміністрації чи органу місцевого самоврядування у разі, коли зазначений орган відсутній;керівник (спеціаліст) служби охорони праці підприємства (установи, організації) або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці, а у разі її відсутності - представник роботодавця;представник первинної організації профспілки, членом якої є постраждалий (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці);представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб`єднання;представник місцевої держадміністрації або органу місцевого самоврядування у разі, коли нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) сталися з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства;лікар з гігієни праці територіального органу Держпраці (у разі настання гострого професійного захворювання (отруєння);посадові особи органів Держпродспоживслужби, ДСНС, Держатомрегулювання (у разі потреби та за відповідним погодженням).

Пунктом 33 Порядку № 337 між іншим, передбачено, що комісія (спеціальна комісія) зобов`язана: визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устатковання, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устатковання, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, згідно з додатком 9;визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом.

Як вбачається за акту розслідування нещасного випадку, який стався 06.08.2024 року о 21 год 00 хв, на виконання вимог Порядку № 322 комісією було визначено вид події, а саме: «Дія шкідливих і токсичних речовин», а причиною, що призвела до настання нещасного випадку є невиконання посадових обов`язків, а саме пункту 4.2 Посадової Інструкції молодшої медичної сестри приймального відділення, що визначає відповідальність молодшої медичної сестри за недотримання правил охорони праці та правил користування дезінфекційними розчинами.

У позовній заяві позивачка посилається на те, що нещасний випадок не пов`язаний із користуванням нею засобами дезінфекції і таке твердження позивачки суд знаходить обґрунтованим.

Так, за результатами службового розслідування було встановлено, що позивачка випила розчин, в той час як, що це був за розчин не встановлювалось та не перевірялось. Відповідно, висновок комісії щодо того, що розчин, який випила позивачка та через який відбувся нещасний випадок є саме розчином з дезінфекції не обґрунтовується будь-якими обставинами, доказами чи фактами.

Крім цього, з огляду на пункт 4.2 Посадової інструкції молодшої медичної сестри приймального відділення (а.с. 47, Т 1) визначено відповідальність через недотримання правил охорони праці, та, окрім іншого, правил дезінфекції. Тобто вказана норма відсилає до існуючих правил дезінфекції, за порушення яких несе відповідальність медичний працівник. Про будь-яку існуючу відповідальність за неналежне користування розчинами з дезінфекції дана норма не вказує.

Відповідно до наведеного, суд вважає, що висновок спірного акту не містить об`єктивної причини настання нещасного випадку, у зв`язку з чим не відповідає вимогам пункту 33 Порядку № 337 щодо обов`язку встановити причини нещасного випадку, що призвели до настання нещасного випадку; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та,як наслідок, за об`єктивно встановленими обставинами визначити питання пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом.

Посилання представника відповідача та представників третіх осіб про те, що позивачка отримала травму з власної необачності суд відхиляє, оскільки, як вже зазначалось вище суд не перевіряє висновки комісії та не встановлює факти отримання травми внаслідок виробництва чи ні. Крім цього, суд не може погодитись із твердженнями щодо того, що необачність працівника виключає можливість отримання ним травми пов`язаної із виробництвом і вважає такі доводи необґрунтованими.

За наведених обставин, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, а спірний акт скасуванню, що є наслідком проведення комісією повторного спеціального розслідування з врахуванням висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача слід стягнути суму сплаченого позивачкою судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 81-82, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради, треті особи:Південне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці та Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити.

Скасувати акт розслідування нещасного випадку, який стався із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 06.08.2024 року о 21 годині 00 хвилин в Казанківському некомерційному підприємстві «Казанківська багатопрофільна лікарня» Казанківської селищної ради (56002, Миколаївська область, Баштанський район, с-ще Казанка, вул. Центральна, 36, ), затвердженого 28.08.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде складено 04.08.2025 року.

Суддя О.О.Томашевський