Справа № 490/5298/25
н/п 2/490/3459/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатін О.В., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у праві спільної власності,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у праві спільної власності.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

02.07.2025 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Згідно частини 1 та 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені вимоги процесуального закону були виконані та 04.07.2025 року ухвалою судді Центрального районного суду міста Миколаєва вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки позивачка звернулася з даною позовною заявою в електронній формі через електронний кабінет, натомість матеріали справи не містять належних даказів надсилання позивачкою відповідачам копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу та позивачу запропоновано у встановлений строк усунути визначені недоліки, оскільки позовна заява не відповідає вимогам статтям 175 і 177 ЦПК України.

При цьому, в ухвалі судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 04.07.2025 року, було надано позивачу термін для виправлення вказаних недоліків позовної заяви строком 10 (десять) днів з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання суду доказів надсилання відповідачам копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 ЦПК України.

Ухвалу судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 04.07.2025 року позивачкою було отримано в електронному кабінеті 05.07.2025 0:23:14, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного документу (арк. 139).

08.07.2025 року позивачка надала до суду заяву в якій зазначила, що що дійсно, під час завантаження в електронній формі через свій електронний кабінет додатків до позовної заяви, вона машинально пропустила додати докази надсилання копій поданих до суду документів відповідачам. Поряд із тим, встановивши відповідне порушення положень ст. 177 ЦПК України, в той же день (01.07.2025), нею до матеріалів судової справи №490/5298/25 були долучені докази надсилання копій поданих до суду документів відповідачам (квитанції АТ «Укрпошта» на 2 арк., відображені у заяві від 02.07.2025). Окрім цього, щоб у суду не виникало сумнівів у добросовісності моїх намірів, як позивача, повторно додає для долучення до матеріалів відповідної судової справи, докази надсилання копій позовної заяви разом із додатками до цього позову, за зареєстрованим місцем проживання відповідачів. Враховуючи наведене, прошу прийняти процесуальне рішення про відкриття загального позовного провадження у справі №490/5298/25.

В якості додатків до заяви від 08.07.2025 року позивачкою долучені фіскальні чеки від 08.07.2025 про направлення листів рекомендованих ОСОБА_3 710) та ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ).

Крім того, в якості додатків до заяви від 02.07.2025 року позивачкою долучені фіскальні чеки від 01.07.2025 про направлення листів рекомендованих ОСОБА_3 782) та ОСОБА_4 766).

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 43 ЦПК України встановлено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Таким чином, надані позивачкою фіскальні чеки від 08.07.2025 про направлення листів рекомендованих ОСОБА_3 710) та ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) та фіскальні чеки від 01.07.2025 про направлення листів рекомендованих ОСОБА_3 782) та ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) не є належними доказами надсилання відповідачам копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 ЦПК України, а саме у паперовій формі листом з описом вкладення, як того вимагалося в ухвалі судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 04.07.2025 року.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Частиною 5 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно частини 6 статті 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Таким чином, станом на 28.07.2025 року, позивачка, відповідно до ухвали судді, не виконала вимоги у встановлений судом строк та з заявою про продовження строку для усунення недоліків у позові, станом на сьогоднішній день не зверталася, а тому згідно частини 3 статті 185 ЦПК України матеріали позовної заяви вважаються неподаними і повертаються позивачці.

Крім того, пунктом 2 частини тринадцятої статті 158 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі повернення позовної заяви.

Так, ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 04 липня 2025 року було частково задоволено заяву позивачки ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у праві спільної власності про забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно та транспортні засоби: житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,8 кв.м., житловою площею 78,2 кв.м, який належить відповідачці ОСОБА_2 на піставі договору дарування від 01.02.2024 року; земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0715 га, кадастровий номер: :10:045:0008, який належить відповідачці ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 01.02.2024 року; «Toyota Tundra», реєстраційний номер НОМЕР_3 , типу: легковий пікап-В, білого кольору, номер шасі: НОМЕР_4 , 2008 року випуску, об`єм двигуна: 5, 663 літрів, власником якого значиться ОСОБА_5 ; «Mercedes Benz S 550», реєстраційний номер НОМЕР_5 , типу: легковий седан-В, чорного кольору, номер шасі: НОМЕР_6 , 2008 року випуску, об`єм двигуна: 5, 461 літрів, власником якого значиться ОСОБА_5 .

Таким чином, з урахуванням того, що позовна заява підлягає поверненню, вжиті заходи забезпечення позову на підставі пункту 2 частини тринадцятої статті 158 ЦПК України підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись статтями 158, 185, 258 - 261 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у праві спільної власності, вважати неподаною та повернути позивачці.

Вжиті ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 04 липня 2025 року по справі №490/5298/25 заходи забезпечення позову, а саме - арешт на нерухоме майно: житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,8 кв.м., житловою площею 78,2 кв.м, який належить відповідачці ОСОБА_2 на піставі договору дарування від 01.02.2024 року; земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0715 га, кадастровий номер: :10:045:0008, який належить відповідачці ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 01.02.2024 року та арешт на транспортні засоби: «Toyota Tundra», реєстраційний номер НОМЕР_3 , типу: легковий пікап-В, білого кольору, номер шасі: НОМЕР_4 , 2008 року випуску, об`єм двигуна: 5, 663 літрів, власником якого значиться ОСОБА_5 ; «Mercedes Benz S 550», реєстраційний номер НОМЕР_5 , типу: легковий седан-В, чорного кольору, номер шасі: НОМЕР_6 , 2008 року випуску, об`єм двигуна: 5, 461 літрів, власником якого значиться ОСОБА_5 , скасувати.

Роз`яснити позивачці, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Саламатін