Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/684/25
№ провадження 2-др/624/11/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
селище Кегичівка 16 жовтня 2025 року
Кегичівський районний суд Харківської області, у складі
головуючого судді Куст Н.М.,
за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кегичівського районного суду Харківської області заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Безсмертного Сергія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 624/684/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Рішенням Кегичівського районного суду від 18 вересня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

22 вересня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Безсмертного С.М. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі в якій адвокат прохає ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 624/684/25 про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

30 вересня 2025 року від представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Миколаєнко В.М. надійшли заперечення на заяву про стягнення судових витрат.

Заперечення мотивовано тим, що відповідачем суду не надано копію договору про надання правничої допомоги з додатками, акту приймання передачі послуг, копію квитанції про оплату послуг, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Водночас, позивач не погоджується з таким розміром правової допомоги, адже їх розмір належним чином необґрунтований. Вартість правничої допомоги в сумі 5000,00 грн, з огляду на малозначність справи та складність написання відзиву є неспівмірною, значно завищеною та не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг, розумності їх розміру, а тому заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення вимог заяви, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. 4 ст.270 ЦПК України суд не вбачав необхідності у виклику учасників справи у судове засідання при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

У провадженні Кегичівського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Незамай А.Д. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 2427443 у розмірі 10875,00 грн та понесені судові витрати.

Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 18 вересня 2025 року у задоволенні позовних заяв товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Незамай А.Д. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Вказане рішення представником відповідача отримано 18 вересня 2025 року у електронному кабінеті електронного суду, що підтверджується довідкою про доставку.

22 вересня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Безсмертний С.М. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивач на користь відповідачки витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями ч. 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 1-3 ст.134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

18 серпня 2025 року представником відповідачка адвокатом Безсмертним С.М. було подано відзив на позовну заяву, в якому останній прохав відмовити у задоволені позовних вимог повністю та зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 5000,00 грн, що складається з витрат на правову допомогу.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

22 вересня 2025 разом із заявою про ухвалення додаткового рішення представником відповідача надано копію договору про надання правової допомоги № б/н-25 від 12 серпня 2025 року укладеного між адвокатом Безсмертним С.М. та ОСОБА_1 ; копію додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги № б/н-25 від 12 серпня 2025 року; копію акту виконаних робіт від 22 вересня 2025 року на загальну суму 5000,00 грн; копію квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 12 серпня 2025 року та квитанцію про надсилання стороні позивача поданих документів.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатурута адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд у постанові № 905/1795/18 від 07 листопада 2019 року зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатами послугами, витраченого представниками відповідача часу, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи незгоду представника позивача із заявленим розміром правової допомоги, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача 3000,00 грн правової допомоги, що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволені решти заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд відмовляє з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 133,141,142,247, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Безсмертного Сергія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 624/684/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду або через Кегичівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Куст