Провадження № 2/513/617/25
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2025 року Саратський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Миргород В.С.,
за участю секретаря судового засідання Аркуші І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» в особі представника адвоката Пархоменко Валерія Петровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2024 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (далі АТ «КБ «Глобус») звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» від 06 лютого 2021 року в розмірі 20 126,25 грн, в тому числі: 11 142,00 грн прострочена заборгованість по кредиту, 8 984,25 грн - прострочена заборгованість по процентам (комісіям), а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати у розмірі 3 28,00 грн та витрати на оплату послуг з професійної правничої допомоги у розмірі 6 000,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 06 лютого 2021 року відповідачем до АТ «КБ «ГЛОБУС» подано заяву-анкету на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», чим акцептовано публічну пропозицію АТ «КБ «Глобус».
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте, відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним належним чином не виконуває, у зв`язку із чим станом на 01 листопада 2024 року за договором утворилась заборгованість у розмірі 20 126,25 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 11 142,00 грн та простроченої заборгованості по процентам (комісіям) 8 984,25 грн.
Позивач вказує, що з метою досудового врегулювання спору, ним на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, проте, станом на день звернення до суду, заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена, що стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 квітня 2025 року справу передано у провадження судді Миргород В.С.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.
Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надсилання судової повістки в особистий кабінет «Електронного суду» у судове засідання не з`явився. 21 травня 2025 року Представником позивача Малою В.В., подано суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечуючи проти винесення заочного рішення (Вх. № 3261/25-Вх від 21.05.2025 р.).
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом установлено, що 06 лютого 2021 року між АТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви-анкети № 40796672 на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі договір), а також підписано паспорт споживчого кредиту, в яких визначено суму кредиту, строк кредитування, процентну ставку, відсотки річних, визначено умови користування кредитом, порядок нарахування та сплати процентів.
У пункті 1.2. договору передбачено, що згідно з умовами цього договору, Банк зобов`язується надавати Клієнту послуги та/або комплекс послуг визначених цим Договором та Тарифами, а Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах і порядку, передбачених Договором (Заявою-Анкетою на приєднання до Договору) і Тарифами та виконувати інші зобов`язання відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України. Акцептуванням Клієнтом Публічної пропозиції (оферти) передбачає надання його згоди на зазначені умови надання банківських послуг.
У пункті 1.4. договору зазначено, що перелік та вартість послуг, що надаються Банком Клієнту, визначаються у Заяві-Анкеті на приєднання до Договору, Тарифах або Тарифних пакетах, що діють у Банку пакетах, все, що не передбачено Заявою- Анкетою на приєднання до Договору та/або Тарифами визначено повною мірою Договором, програмами та/або умовами продукту, що оприлюднені на Офіційному сайті Банку та/або на інформаційних стендах, розташованих у доступних для Клієнта місцях за адресами місцезнаходження Банку, його структурних підрозділів та/або Кредитних посередників. Банку та іншими письмовими розпорядженнями/заявами/довідками, якими Сторони будуть обмінюватися протягом строку дії цього Договору.
Згідно пункту 1.6. договору договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції Акцептованими Клієнтом з моменту підписання паперової або електронної Заяви-Анкети на приєднання до Договору за умови подання Клієнтом документів і відомостей, необхідних для Ідентифікації та Верифікації, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами Договору.
У пункті 1.9. договору зазначено, що підписанням паперової або електронної Заяви-Анкети на приєднання до Договору Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору з додатками (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату уклалання цього Договору, а також ознайомлений з іншою інформацією, яка перелічена в пункті2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Після укладення Договору, шляхом підписання Заяви-Анкети на приєднання до Договору, в т.ч. в електронному вигляді з використанням Електронного підпису, Банк відкриває позичковий рахунок для надання та обліку кредитних коштів та здійснює видачу Споживчого кредиту, на підставі підписаної Клієнтом Заяви-Анкети на приєднання до Договору за реквізитами вказаними у заяві- анкеті на приєднання до Договору (підпункт 2.1.7. Додатку № 1 до Договору).
Повернення Споживчого кредиту та сплата процентів за користування Споживчим кредитом, комісій та інших платежів здійснюється за ануїтетною (рівними патежами) схемою. Схема повернення Споживчого кредиту та сплати процентів з користування Споживчим кредитом, комісій та інших платежів зазначається в Заяві-Анкеті па приєднання до Договору. Строк/терміни повернення Споживчого кредиту та сплати процентів за користування Споживчим кредитом, комісій та інших платежів зазначенням розміру щомісячного платежу встановлюються у Графіку платежів (підпункт 2.1.14. Додатку до Договору).
Відповідно до Графіку платежів відповідач зобов`язаний у період з моменту отримання Кредиту до першого числа кожного місяця, вказаного у Графіку платежів. Сплачувати визначену суму платежу у розмірі 603,77 грн.
У підпункті 2.1.15 Додатку № 1 до Договору зазначено, що проценти за користування Споживчим кредитом та комісії встановлюються у фіксованому розмірі і підлягають сплаті Клієнтом з урахуванням положень Додатку.
Також, у паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем, відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних ним умов кредитування, а також підтвердив про отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб відповідача та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.
Також випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 підтверджується видача кредитних коштів відповідачу.
Водночас, відповідач взяті на себе зобов`язання з погашення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконав, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком заборгованості станом на 01 листопада 2024 року наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 126,25 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 11 142,00 грн та простроченої заборгованості по процентам (комісіям) 8 984,25 грн.
Також, судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача направлено вимогу за вихідним № 1-2595 від 10 липня 2024 року, відповідно до якої Банк вимагав від відповідача сплати заборгованості до кредитним договором, проте, вказана вимога залишилась з боку відповідача без виконання, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
З наданих матеріалів вбачається, що між АТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_1 06 лютого 2021 року укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування, який оформлений сторонами в письмовій формі.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (стаття 1054 ЦК України).
Отже, судом встановлено, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору позивачем 06 лютого 2021 року надано останньому кредитні кошти в розмірі. Проте, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 06 лютого 2021 року позивача станом на 01 листопада 2024 року складає суму 20 126,25 грн, в тому числі: 11 142,00 грн прострочена заборгованість по кредиту, 8 984,25 грн прострочена заборгованість по процентам (комісіям).
Відповідач контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту суду не надав.
Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк, кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням у розмірі 27 504,96 грн, що підлягає стягненню з відповідача.
За таких обставин, вимоги в цій частині позову є обґрунтованими, підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 20 126,25 грн, в тому числі: 11 142,00 грн прострочена заборгованість по кредиту, 8 984,25 грн прострочена заборгованість по процентам (комісіям).
З урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту та за відсотками ґрунтуються на підставах узгоджених між сторонами, а тому вони є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо розподілу витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та адвокатом Прохоренко В.П. укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 010224 від 01 лютого 2024 року.
Витрати позивача на правову допомогу становлять 6 000 грн.
Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд враховує, що, відповідно до статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Положення частин першої та другої статті 137 ЦПК України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, яким передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частина перша статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).
Видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (стаття 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Доказами в цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору 3 028,00 грн.
Керуючись ст.4,13,81,141,263-265,268,280 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручене у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду або через Саратський районний суд Одеської області, а матеріали справ випробовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 30 липня 2025 року.
Суддя В. С. Миргород