Єдиний унікальний номер: 379/1335/25
Провадження № 2-о/379/66/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху 01 серпня 2025 року м.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Разгуляєва О.В., розглянувши матеріали заяви в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Таращанська міська рада про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа,

У С Т А Н О В И В .

29.07.2025 ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Шостака Ю.В., звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_1 договору купівлі продажу будинку від 01.01.1991 року, який зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 12.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Таращанського районного суду Київської області від 29.07.2025 справу розподілено судді Разгуляєвій О.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Вимоги до заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлені у ст. ст. 315, 316, 318 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1)який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2)причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3)докази, що підтверджують факт.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Так, у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 вказано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Як слідує з п. 12 зазначеної постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 (п. 6 ч. 1 ст. 315) ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Про це зазначено і в листі Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012р., а саме, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 (п. 6 ч. 1 ст. 256) ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення.

У порушення зазначених вимог, до заяви не долучено доказів того, що орган, який видав відповідний договір купівлі - продажу відмовив у виправлені наявних у ньому помилок. Заявником не надано доказів про неможливість внесення змін у відповідний документ установою, яка його видала.

Разом з тим, заявник зазначає, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу йому необхідне для подальшого вільного розпорядження своїм майном.

Проте, заява не містить доказів приналежності будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , заявнику до яких належить: свідоцтво про право власності на будинок, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на будинок, витяг з БТІ: документ, який містить інформацію про технічний стан та характеристики нерухомого майна.

Що стосується заінтересованої особи, - характер і ступінь юридичної зацікавленості осіб, які беруть участь у справі, не однакові. За таким критерієм цю групу розподіляють на дві підгрупи.

До першої належать особи, що мають матеріально-правовий і процесуальний інтерес по справі, захищають свої інтереси.

Матеріально-правова заінтересованість полягає у прагненні домогтися для себе поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного права, законного інтересу, тобто отримати певне майно, благо, встановити певний стан, обставини або, навпаки, не допустити їх порушення.

Матеріально-правову заінтересованість у справі мають сторони та треті особи, заявники у справах наказного та окремого провадження. Рішення суду створює, змінює або припиняє певні права чи обов`язки цих осіб.

Процесуальна заінтересованість полягає у прагненні досягти певного процесуального результату у формі відповідної судової постанови (про задоволення позову або відмову у позові). Процесуальною заінтересованістю наділені як суб`єкти спірних матеріальних правовідносин, так і інші учасники цивільного процесу, які беруть участь у справі для виконання покладених на них функцій в силу закону чи договору.

Заявником зазначено заінтересовану особу Таращанську міську раду, однак зі змісту заяви не зрозуміло, який має інтерес заоінтересована особа та яким чином рішення суду може вплинути на права та обов`язки даної особи та впливати чи порушувати їх права.

А тому заявнику необхідно визначити та обґрунтувати, участь даних осіб у справі та яку ці особи мають заінтересованість, матеріально-правову або державну чи громадську заінтересованість та обґрунтувати їх взаємовідносини із заявником, вказати яким чином вони залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя ,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Таращанська міська рада про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа залишити без руху.

Надати строк для усунення викладених у мотивувальній частині недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заяву вважати неподаною і повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 01.08.2025.

Суддя Таращанського районного суду

Київської області Олександра РАЗГУЛЯЄВА