Справа № 705/973/25
Провадження № 2/702/245/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Барської Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Возної В.В.,

учасники справи - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит у розмірі 9510,00 грн., понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн. судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн.

В обґрунтування позову його ініціатор зазначає, що 10.06.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі укладений кредитний договір №1987190, відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит у розмірі 3 000,00 грн. строком на 30 днів, визначена стандартна процентна ставка у розмірі 1,90% в день, або знижена процентна ставка, яка становить 0,01% в день, дата надання кредиту 02.06.2021.

За умовами п.2.1. правочину кредит надається Товариством в межах дії договору у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки клієнта.

24.12.2021 ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, шляхом укладення Договору факторингу №02-24122001.

На переконання позивача, реєстр боржників до Договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021 підтверджує, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 9510,00 грн., з яких 3000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 6510,00 грн. - заборгованість за відсотками, яку він просить стягнути на його користь.

Постановленою 03.04.2025 ухвалою у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін і відповідачу визначений термін на подання відзиву на заявлену вимогу.

04.06.2025 суд постановив ухвалу, якою витребував в акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю:

- підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_2 ОСОБА_1 ;

- відомості про рух коштів по картковому рахунку НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 за період з 02.06.2021 по 02.07.2021.

Представник позивача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, у позові просив суд про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем свого проживання, жодних заяв чи клопотань не подавала, правом на надання відзиву на позов не скористалась.

З огляду на відсутність визначених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення судового розгляду справи, суд постановив ухвалу про його здійснення за відсутності представника позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, вирішив таке.

Суд встановив, що 02.06.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» (далі у тексті також кредитодавець, первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач, позичальник) за допомогою ІТС ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», доступ до якої забезпечується через веб-сайт або мобільний додаток, укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1987190 (далі у тексті також Договір №1987190, Договір, Кредитний договір, правочин).

Кредитний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором А898 (а.с.15-21).

Відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 3000,00 грн. строком на 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним в порядку та умовах, визначених цим Договором, відповідно до графіку платежів (додаток № 1).

Відповідно до п. 1.4.1 Договору стандартна процентна ставка 1,90% в день застосовується у межах строку кредиту, визначеного п. 1.3 Договору (30 днів), та у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація за ініціативою позичальника відповідно до п.4.1 Договору.

Знижена процентна ставка 0,01% застосовується для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування. Зокрема, однією з таких умов є повне погашення кредитної заборгованості у межах строку, визначеного у п.1.3.Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку.

За умовами п. 1.6 Договору орієнтована загальна вартість кредиту на дату його укладення за стандартною ставкою складає 4710,00 грн., а за зниженою ставкою - 3009,00 грн.

Відповідно до п. 7.1 Договору, сторони несуть відповідальність за порушення його умов відповідно до чинного законодавства України та цього правочину.

Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п.2.1).

За змістом п.1.3. Договору строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графіком платежів).

У випадку неможливості виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі у встановлений термін, позичальник може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору. Пропозиція (оферта) позичальника щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом натискання кнопки - «продлить кредит/продовжити кредит»» в особистому кабінеті або відповідної кнопки у платіжному терміналі та здійсненні платежу на користь позикодавця у розмірі не менше суми нарахованих та не сплачених на дату платежу процентів (та у разі їх наявності - штрафних санкцій), заява клієнта вважається поданою (пункти 4.1.1., 4.1.2. Договору).

За умовами п.4.2.2. правочину, підписуючи цей Договір, відповідач дала згоду на його автопролонгацію - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3., 4.1.5.) ще на 15 календарних днів.

Також сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 Договору, за стандартною процентною ставкою відповідно до п.1.5.1. При застосуванні автопролонгації знижка, надана позичальнику в рамках Програми лояльності анулюється та здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за період, визначений у п.1.3.Договору, за стандартною процентною ставкою та відбувається перерахунок загальної вартості кредиту. Результати таких перерахунків відображаються в Особистому кабінеті (п.4.2.3. Договору).

Однак у випадку автопролонгації кредитодавець зобов`язаний не пізніше 4-го календарного дня після закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, 4.1.5.Договору) надіслати на електронну адресу клієнта та/або СМС - повідомлення на номер телефону, вказаний у розділі 10 правочину, інформацію про новий строк користування кредитом та розмір процентної ставки за користування ним (пункт 4.2.4. Договору).

Доказів того, що відповідач ініціювала пролонгацію строку кредитування на визначених Договором умовах, а також, що кредитодавець надіслав їй повідомлення про автопролонгацію, суду не надано.

Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту Додаток №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1987190 від 02.06.2021, дата видачі кредиту/дата платежу - 02.06.2021/02.07.2021, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, чиста сума кредиту/ сума платежу за розрахунковий період, грн - 3000/3009, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 3000/3000, проценти за користування кредитом - 9, реальна річна процентна ставка, % - 3,71, загальна вартість кредиту, грн. - 3009 (а.с.12).

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , з якою укладений Договір №1987190 від 02.06.2021, ідентифікована ТОВ «Лінеура Україна», акцепт договору позичальником - підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора - А898, 02.06.2021 за номером телефону НОМЕР_4 (а.с.25).

Факт отримання коштів підтверджується повідомленням ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» за №29853-0403 від 04.03.2024, відповідно до якого 02.06.2021 на картковий рахунок відповідача, маска картки НОМЕР_2 , перераховані кошти в сумі 3000,00 гривень (а.с.29).

Крім іншого, згідно з отриманих на виконання ухвали суду відомостей АТ КБ «ПриватБанк», банківська картка № НОМЕР_5 відкрита на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

За змістом виписки по картковому рахунку за період з 02.06.2021 по 02.07.2021 на вказану картку 02.06.2021 зарахований переказ у розмірі 3000,00 гривень.

Паспорт споживчого кредиту відповідає умовам Кредитного договору (а.с.13, 14).

24.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладений Договір факторингу №02-24122001, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна», як клієнт, передає (відступає) ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», як фактору, права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів та які входять до портфелю заборгованостей (а.с.36-39).

Для підтвердження дійсності прав вимоги, що відступаються, клієнт надає фактору документацію, в порядку, передбаченому договором (п.6.2.2.Договору). Права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог п.7.2.(п.6.2.3.).

Згідно з п.7.2.договору фактор здійснює оплату клієнту шляхом перерахування суми, що вказана у п.7.1. правочину, на зазначений у реквізитах договору рахунок упродовж 5 днів з дати підписання сторонами договору ( а.с.37 на звороті).

Досліджена судом платіжна інструкція в національній валюті №453 від 28.12.2021 підтверджує, що 28.12.2021 позивач на виконання умов п.7.2 Договору факторингу перерахував на рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» 190 000,00 гривень оплати за відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.34).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №02-2412201 від 24.12.2021 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у загальній сумі 9510,00 грн (а.с.24).

Випискою з особового рахунку за Кредитним договором №1987190 підтверджено, що станом на 04.12.2024 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором становить 9510,00 гривень, у тому числі прострочене тіло в розмірі 3000,00 гривень; прострочені відсотки в розмірі 6510,00 гривень (а.с.23). Заборгованість не погашена, нарахування відсотків, пені, штрафів ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» не здійснювало.

Згідно з вимогою про виконання зобов`язання за Кредитним договором від 10.01.2022 ОСОБА_1 повідомлено про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору №1987190 від 02.06.2021 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та запропоновано у строк до 30 днів сплатити суму боргу за кредитом, що становить 9510,00 грн. за наданими реквізитами (а.с.22).

Відповідно до положень ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.12 Закону України «Про електронну комерцію» ( в редакції на час укладення Кредитного договору) якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин маж бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання. Іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію).

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону «Про електронну комерцію»).

Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Вирішуючи юридичний спір між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та ОСОБА_1 суд встановив, що 02.06.2021 відповідач уклала з кредитором в особі ТОВ «Лінеура Україна» Договір про споживчий кредит, умови якого передбачали обов`язок відповідача повернути кредитодавцю отримані в позику 3 000,00 гривень, сплатити відсотки за користування ними.

Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Всупереч цим положенням процесуального закону, відповідач не надала суду доказів, як на підтвердження неотримання нею у кредит від ТОВ «Лінеура Україна» грошових коштів в розмірі 3000 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору у строки, передбачені цим правочином.

Водночас, перевіркою заявленого до стягнення розміру процентів за користування кредитними коштами суд з`ясував, що за графіком платежів їх розмір складає 9,00 гривень, тобто 0,30 грн. щоденного розміру помножені на 30 днів (строк Кредитного договору).

Проте, за умовами Договору, знижена процентна ставка - 0,01% в день застосовується якщо позичальник у межах строку, визначеного в п.1.3 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою позичальника відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, тоді позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.3 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання позичальником умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для позичальника здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором (п.1.4.2.).

Оскільки відповідач не виконала зазначені умови Договору, то у неї виник обов`язок сплатити кошти за користування кредитом у розмірі стандартної процентної ставки, яка складає 1,90% в день (п.1.4.1.), тобто 57,00 грн. щоденного розміру помножених на 30 днів (строк Кредитного договору).

Дослідженням умов Договору суд встановив, що строк дії правочину міг бути пролонгований за ініціативи відповідача шляхом вчинення певних дій та укладення між сторонами Додаткової угоди, або автопролонгований за умови надіслання кредитодавцем позичальнику електронного листа - повідомлення.

Однак, доказів про пролонгацію правочину на умовах, визначених його пунктами 4.1.1.і 4.1.2., як і про автопролонгацію на умовах, визначених пунктами 4.2.2. і 4.2.4., суду не надано.

Отже суд приходить до висновку про існування у відповідача обов`язку сплатити проценти за тридцяти денний строк користування кредитом, який визначений умовами п.1.3. цього Договору, тобто в розмірі 1710,00 гривень (57,00х30).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

З аналізу наведених норм та досліджених доказів суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор, набув право вимоги до відповідача за Договором №1987190 від 02.06.2021 згідно з умов укладеного 24.12.2021 Договору факторингу №02-24122021.

Також суд враховує, що після набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача, на адресу останньої надіслана вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним Договором №1987190 від 02.06.2021, яка залишилась не виконаною.

Отже, зважаючи, що ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги за Договором про споживчий кредит №1987190 від 02.06.2021, а відповідач доказів повного виконання своїх боргових зобов`язань за правочином не надала, суд приходить до висновку про часткове стягнення з відповідача на користь позивача заборгованих за договором про споживче кредитування сум.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов Договору і відповідачем вони не спростовані.

За наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушила умови Кредитного договору №1987190 від 02.06.2021, добровільно заборгованість не сплатила, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1987190 від 02.06.2021 у розмірі 4710,00 грн., з яких 3000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1710,00 грн. - заборгованість за процентами.

Вирішуючи питання щодо компенсації позивачу витрат, пов`язаних з правовою допомогою, суд виходить із такого.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами частин першої - п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).

При зверненні з позовом у позовній заяві представником позивача Пархомчуком С.В. зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10500 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зроблений висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Дослідженням наданих на підтвердження розміру цих витрат з`ясовано, що між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В. 29.12.2023 укладений договір про надання правової допомоги, строк дії якого продовжений Додатковою угодою №1 від 27.12.2024 до 31 грудня 2025 року (а.с.26-28).

Також, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» уповноважило адвоката Пархомчука С.В. представляти інтереси позивача в суді та 30.12.2024 видало йому довіреність, яка є дійсною до 31.12.2025 (а.с.11).

Право на зайняття адвокатською діяльністю Пархомчук С.В. підтверджує копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10 від 18.07.2019 (а.с.45).

На доведення факту отримання правової допомоги суду наданий Акт від 28.04.2025, за змістом якого на означену дату вартість наданої правничої допомоги складає 10500,00 гривень, у тому числі зустріч та консультація щодо перспективи врегулювання кредитної заборгованості 2000,00 грн. (1 година), складання і подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг і аналіз судової практики - 5000,00 грн. (2,5 години), інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень щодо процесуального статуту судової справи - 3000,00 грн (1,5 години), канцелярські витрати та виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500,00 грн.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 Вищий суд виснував, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Верховний Суд в постанові від 13.02.2019 у справі №756/2114/17 звернув увагу на те, що враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зроблено висновки, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 року у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Дослідивши надані представником позивача на підтвердження понесених витрат докази, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, обсяг досліджених доказів, зважаючи на те, що ця справа є справою незначної складності, розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, наявність узгодженої та усталеної судової практики щодо вирішення спірних правовідносин, оплату таких послуг, як інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень щодо процесуального статуту судової справи та канцелярські витрати і виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції суд не враховує, оскільки станом на день складення Акту на адресу суду від представника позивача жодних заяв і клопотань, вартість яких би складала 3000,00 гривень, не надходило; така послуга як моніторинг Єдиного державного судових рішень щодо процесуального статусу судової справи є алогічною, оскільки адвокат, як особа, яка зобов`язана зареєструвати особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд», кожну інформацію про рух справи отримував невідкладно.

Доказів, які б підтверджували придбання представником позивача канцелярських засобів, виготовлення копій документів та відправку поштової кореспонденції на суму 500,00 грн. не надано.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача цих витрат суд враховує, що позовна заява сформована в системі «Електронний суд», вартість поштового відправлення на адресу ОСОБА_1 складає 65,00 грн (а.с.31).

Отже, фактичний розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу складає 7000,00 грн. і вони підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог 49,53%, тобто 3467,10 гривень.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим (49,53%) задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1199,81 гривень (2422,40х49,53%/100%).

На підставі викладеного, керуючись ст.526, 530, 551, 610, 612, 616, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за Договором №1987190 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.06.2021 у розмірі 4710 (чотири тисячі сімсот десять) гривень 00 копійок, з яких 3000,00 гривень основного боргу, а 1710,00 гривень боргу за процентами.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 1199 (одну тисячу сто дев`яносто дев`ять) гривень 81 коп. судового збору та 3467 (три тисячі чотириста шістдесят сім) гривень 10 копійок витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» місцезнаходження вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, м. Київ, 04080, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення складене і підписане 24.07.2025.

Суддя Тетяна БАРСЬКА