УХВАЛА

30 липня 2025 року

м. Київ

справа № 757/31256/23-ц

провадження № 61-9131ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення

на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку

за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року відмовлено у позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року скасовано

та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ голови правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 26 квітня 2022 року № 3 про притягнення

ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Представництва ПАТ «Укрзалізниця» в російській федерації та Республіці Білорусь.

У задоволенні решти вимог про поновлення на роботі відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця», місце знаходження,

м. Київ, вул. Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815 на користь

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 квітня 2022 року до 21 липня 2023 року

у розмірі 750 750,00 гривень, заборгованість по заробітній платі за період з лютого 2022 року по квітень 2022 року у розмірі 100 100,00 гривень, з яких (середнього заробітку та заборгованості по заробітній платі) роботодавцем додатково мають бути вирахувані податки та інші обов`язкові платежі, та судовий збір у розмірі

18 769,50 гривень.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця», місце знаходження, м. Київ, вул. Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815 в дохід Держави судовий збір у розмірі 5 368,00 гривень.

У липні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права

без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду 11 квітня 2019 року у справі № 408/2445/17-ц, від 21 червня 2022 року у справі № 757/56161/19, від 21 вересня 2023 року у справі № 639/2672/22, від 26 січня 2024 року у справі № 643/19450/20, від 09 жовтня 2024 року у справі № 638/2770/23, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник також вказує порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме, судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, оскільки суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, та необхідність перевірки доводів заявника касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Крім того, у касаційній скарзі порушено питання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року, з посиланням на те, що виконання оскаржуваного судового рішення передбачає, зокрема, стягнення заробітної плати. Зважаючи на те, що у трудових спорах поворот виконання рішення не допускається, то повернути стягнуті грошові кошти у випадку задоволення касаційної скарги з підстав неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм права буде неможливо.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно із частиною другою статті 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, тому підстави для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень в частині поновлення на роботі позивача та виплати останньому заробітної плати у межах платежу за один місяць відсутні.

Наведені у клопотанні доводи є мотивованими, дають підстави для висновку

про необхідність зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду

від 11 червня 2025 року, а тому, ураховуючи предмет спору, з метою забезпечення балансу прав та законних інтересів сторін, клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року.

Витребувати з Печерського районного суду м. Києва цивільну справу № 757/31256/23-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 серпня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду

від 11 червня 2025 року задовольнити частково.

Зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 11 червня

2025 року до закінчення касаційного провадження в частині, що не підлягає негайному виконанню, до закінчення її перегляду в касаційному порядку

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник